Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. На підставі рішення від 20.04.2005 № 3054 між Криворізькою міською радою та приватним-підприємцем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2201 кв.м, з кадастровим номером 1211000000:12:079:0002, яка знаходиться на [ADDRESS] , строком на 5 років. Згідно з договором відповідач прийняла вказану земельну ділянку в строкове платне користування для ведення особистого селянського господарства, з метою сільськогосподарського використання. 22.12.2010 вказаний договір оренди рішенням міськради було поновлено строком на 5 років, однак додаткова угода у встановленому порядку укладена не була. На підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2003 та рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.04.2007 року, 19 червня 2007 року на ім`я [PERSON] зареєстровано право приватної власності на незакінчений будівництвом комплекс, розташований на [ADDRESS] . Незважаючи нате, що в період з 01.01.2018 до 30.09.2021 між Криворізькою міською радою та [PERSON] не існувало договірних правовідносин щодо вказаної земельної ділянки, посилаючись на положення ст.181 ЦК України, позивач зазначає, що у зв`язку з користуванням Відповідачем нежитловою нерухомістю, розташованою за адресою: [ADDRESS] , презюмується її користування усією спірною земельною ділянкою. Позивач стверджує, що додаткова угода з відповідачем у встановленому законом порядку укладена не була, однак, остання, в порушення договірних зобов`язань (п. 6.1 Договору оренди) свого обов`язку щодо повернення земельної ділянки не виконала та земельну ділянку міській раді не повернула, у зв`язку з чим позивач вважає, що спірна земельна ділянка не вибула з фактичного користування відповідача. В період користування спірною земельною ділянкою відповідач мав сплачувати власнику земельної ділянки - Криворізькій міській раді відповідну плату, яка розраховується, виходячи із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої міською радою. Відповідач таку плату не здійснював, що призвело до ненадходження плати за землю до бюджету Криворізької міської територіальної громади, чим було порушено майнові права останньої. Позивач вважає, що відповідач без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України. Всього за період з 01.01.2018 до 30.09.2021 відповідачем збережено у себе без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 14003,47 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Процесуальні дії у справі. 10.01.2022 позовна заява надійшла до суду. 13.01.2022 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 14.01.2022 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за місцем проживання відповідача. Заяв та клопотань від сторін не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2021 за №259310988, незакінчений будівництвом комплекс за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2003, зареєстрованого Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі, реєстр № 106-Н/2003, та рішення Центрально - Міського районного суду від 13.04.2007,належить на праві приватної власності відповідачу у справі [PERSON] /а.с.17/. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0007015062021 від 16.06.2021 земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2201 га присвоєно кадастровий номер 1211000000:12:079:0002. Дата державної реєстрації земельної ділянки - 09.11.2005. Як зазначено у цьому Витязі, ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, вид використання - ведення особистого селянського господарства,і входить до комунальної власності /а.с.18-20/. Згідно з договором оренди земельної ділянки № [NUMBER] , на підставі рішення Криворізької міської ради від 20.04.2005 № 3054, Криворізькою міською радою було передано приватному підприємцю [PERSON] в оренду земельна ділянка загальною площею 2201 кв.м, кадастровий номер 1211000000:12:079:0002, яка знаходиться на [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, строком на 5 років. Згідно з п.3.1. вказаного договору, після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк /а.с.21-24/. Пунктом 4.1. договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі земельного податку на підставі довідки Криворізького міського управління земельних ресурсів про визначення нормативної грошової оцінки щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. 22.12.2010 Криворізька міська рада своїм рішенням за № 107 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» поновила договори оренди земельних ділянок суб`єктам господарювання і громадянам згідно зі списком, до якого увійшла [PERSON] (договір оренди земельної ділянки по [ADDRESS] , строком на 5 років) /а.с.14-16/. Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності з 01.01.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв.м. земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн./а.с.26/. Рішеннями Криворізької міської ради від 12.07.2017 №1862, від 27.06.2018 №2816 , від 26.06.2019 №3897, від 30.06.2020 №4799 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу» визначено річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками за секцією цільового призначення 01.03 - на 2018, 2019, 2020 та 2021 роки відповідно зі ставкою плати - 0,3% від нормативної грошової оцінки земель міста /а.с. 27-50/. Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році. Нормативна грошова оцінки земельної ділянки по [ADDRESS] для 2018, 2019, та 2020 років є незмінною та становить 1 244 753,54 грн. Відповідач, як власник об`єкту незакінченого будівництвом комплексу, що розташований на вказаній земельній ділянці, є її користувачем, але плату за користування земельною ділянкою до бюджету територіальної громади не здійснює, що підтверджено інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 04.06.2021 /а.с.13/. Згідно з наведеним позивачем розрахунком за період з 01.01.2018 до 30.09.2021 розмір безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою становить 14003,47 грн. /а.с.8-11/. Розмір наданого позивачем розрахунку безпідставно збережених коштів відповідачем не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із зобов`язань повернення особою безпідставно набутого майна його власнику (у даному випадку - власнику земельної ділянки). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше. Згідно з положеннями ст.80 Земельного кодексу України, територіальні громади як суб`єкти права на землі комунальної власності реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, шляхом прийняття рішень. Згідно з ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Пунктом «в» частини першої статті 96 цього кодексу передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Зі змісту глави 15, статей 120, 125 ЗК України та положень ст.1212 ЦК України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, сплату коштів за користування земельною ділянкою під належним йому на праві приватної власності незакінченим будівництвом комплексомза адресою: [ADDRESS] , не здійснює, тобто без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити власнику, що призвело до ненадходження плати за землю до бюджету Криворізької міської територіальної громади. При цьому, суд керується правовим висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним в постанові від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, згідно з яким норма ст.181 ЦК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, і вважає, що у зв`язку з користуванням Відповідачем нежитловою нерухомістю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , презюмується користування відповідачем усією спірною земельною ділянкою. Отже, оскільки право позивача є порушеним, воно підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постановах Великої Палати від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (пр. № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (пр. №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (пр. № 14-32цс19). Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved