Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй стало відомо про наявність виконавчого напису № 761 від 08 лютого 2020 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з неї на користь відповідача заборгованість, при цьому сам виконавчий напис № 761 від 08 лютого 2020 року їй не було надано та не було надіслано жодної вимоги. На підставі вчиненого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було відкрито виконавче провадження № ВП 62024374 від 21 квітня 2021 року. Вважає, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості, тому вважає, що виконавчий напис № 761 від 08 лютого 2020 року, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим просить визнати виконавчий напис від 08 лютого 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. таким, що не підлягає виконанню. Також приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62024374 щодо стягнення з неї на користь відповідача боргу на суму 26 304,65 грн., а 21 квітня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, тобто з травня 2021 року та по теперішній час з її заробітної плати було стягнуто на користь відповідача 12 966,89 грн., у зв`язку з чим також просить стягнути з відповідача на її користь вже стягнуту суму у розмірі 12 966,89 грн. за вищевказаним виконавчим написом, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір. 23 листопада 2021 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2021 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищевказаного виконавчого напису та про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. належним чином завіреної копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису за № 761 від 08 лютого 2020 року та у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. належним чином завіреної копії виконавчого напису за № 761 від 08 лютого 2020 року. Позивач надала до суду заяву в якій просила позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, однак не надала на вимогу суду належним чином завірену копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису за № 761 від 08 лютого 2020 року. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань не надавав, про причини неявки суд не повідомив, також не надав на вимогу суду належним чином завірену копію виконавчого напису за № 761 від 08 лютого 2020 року. 29 березня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. за виконавчим провадженням № 62024374 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконання виконавчого напису № 761, виданого 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення заборгованості за кредитним договором №2009366054 від 16 вересня 2014 року, яка складається з: 25 301,55 грн. - заборгованість по основному боргу, 603,10 грн. - заборгованість по відсоткам та 400 грн. - за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму у розмірі 26 304,65 грн. з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» (а. с. 9-10). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно із п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотьного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Водночас, відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Для з`ясування наявності безспірної заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому провадженню № 62024374 на підставі виконавчого напису № 761, виданого 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та оспорюється позивачем, ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2021 року (а. с. 32) було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. належним чином завірені копії матеріалів справи з вчинення виконавчого напису № 761 від 08 лютого 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором 2009366054 від 16 вересня 2014 року на загальну суму у розмірі 26 304,65 грн. Станом на 29 березня 2022 року ухвала суду про витребування доказів ні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., ні приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. не виконана, а отже суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість безспірності суми заборгованості по матеріалам справи і відповідність дійсної заборгованості позивача за вказаним кредитним договором. Таким чином, суд обмежений у можливостях перевірки доказів, окрім тих, що подані сторонами по справі, інакше це буде порушенням принципу диспозитивної цивільного судочинства. При вирішенні цього спору суд виходитиме з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст. 80 ЦПК України. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Отже, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом 08 лютого 2020 року п. 1 і п. 2 змін до постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були визнані судом (Справа № 826/20084/14, № К/800/6492/17 № К/800/7651/17) не чинними. Отже нотаріус не мав законних повноважень вчинювати виконавчий напис. Суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту його інтересів ґрунтується на законі, та заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими. Крім того, звертаючись до суду з позовом позивач просила стягнути з відповідача на її користь 12 966,89 грн. як безпідставно отримані кошти, які були стягнуті із заробітної плати позивача відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. від 21 квітня 2021 року. Як вбачається з матеріалів справи, загальний розмір стягнених грошових коштів з заробітної плати позивача на користь відповідача, на підставі виконавчого напису від 08 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 761, у виконавчому провадженні ВП № 62024374 становить 12 966,89 грн., що підтверджується звітами про здійсненні відрахування та виплати КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 12» ДМР, а також розрахунковими листами за травень 2021 року у розмірі 1 557,42 грн., за червень 2021 року у розмірі 2 700,13 грн., за липень 2021 року у розмірі 1 883,07 грн., за серпень 2021 року у розмірі 1 597,99 грн., за вересень 2021 року у розмірі 1 871,36 грн., за жовтень 2021 року у розмірі 1 087,95 грн., та платіжними дорученнями № 1223 від 31 серпня 2020 року у розмірі 1 052,14 грн., № 1317 від 30 вересня 2020 року у розмірі 1 216,83 грн. (а. с. 13-17). Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис, вчинений 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 761, був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису є абсолютно безпідставним як на час набуття, так і на моменту розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 12966,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved