Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі уповноваженої представниці за довіреністю Мазченко В.О. (довіреність № 5590-К-Н-О від 25.11.2020 року, засвідчена копія приєднана до матеріалів позовної заяви), скориставшись поштовим зв`язком, 08.12.2021 року скерував до Стрийського міськрайонного суду Львівської області позовну заяву (надійшла до суду 14.12.2021 року та зареєстрована за вх. № 24050), в якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг у загальному розмірі 23 427 грн. 41 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду даної позовної заяви із однією вимогою майнового характеру, у розмірі 2 270 грн., позивач просить покласти на відповідачку. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 01.07.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, тобто уклала договір про надання банківських послуг, згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 3 000 грн., а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23 000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування позивачем, котрі були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідачка не надала своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим у відповідачки станом на 18.11.2021 року виникла заборгованість у сумі 23 427 грн. 41 коп.. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, останній просить позов задовольнити. Відповідачка у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до неї про стягнення заборгованості не подала. Заяви та клопотання учасників справи. При зверненні до суду із даною позовною заявою уповноваженою представницею позивача Мазченко В.О. подано клопотання про розгляд цієї справи за її відсутності, на підставі наявних у суду матеріалів. Одночасно у такому клопотанні зазначено про те, що позивач проти заочного розгляду цієї справи у порядку статей 280-282 ЦПК України не заперечує. Нею же подано клопотання про розгляд даної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 30.12.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, яка у позові не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Задоволено частково клопотання уповноваженої представниці позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 14.02.2022 року о 09.30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 14.02.2022 року судовий розгляд справи по суті відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 24.03.2022 року о 09.30 год.. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 24.03.2022 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів). Учасники справи двічі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази. Судом також було задоволено клопотання уповноваженої представниці позивача - Мазченко В.О. про розгляд даної справи за її відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи та постановлення ухвали про заочний розгляд цієї справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів (доказів) та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача й причетність до такого порушення його прав відповідачки, за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що сторони у справі уклали між собою договір у вигляді підписання відповідачкою заяви № б/н від 01.07.2011 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом котрого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. До кредитного договору позивач додав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms та витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток. Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток, до котрих саме приєдналася відповідачка, містяться у матеріалах справи. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідачка погодилася, що ця анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і вищевказаними Тарифами становить між нею та позивачем договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з даним договором до його підписання і погодилася з його умовами. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 3 000 грн., а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 23 000 грн., що підтверджується відповідною Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Платіжна картка була видана відповідачці у визначеному законом порядку. Судом встановлено й те, що протягом періоду користування платіжною карткою позивача відповідачка отримувала кошти у кредит (овердрафт) шляхом зняття готівки у банкоматах та безготівкової оплати у торгівельних мережах, поповнення мобільних телефонів, здійснення переказів на карткові рахунки інших осіб тощо, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки за відповідний період по 18.11.2021 року включно, однак не завжди вчасно здійснювала погашення відповідної заборгованості на ній, а інколи взагалі не здійснювала. Згідно з наданим позивачем розрахунком, узв`язку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору, заборгованість такого станом на 18.11.2021 року становить у розмірі 23 427 грн. 41 коп., з яких 18 954 грн. 40 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4 473 грн. 01 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Відтак, позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці кредит у встановленому договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість. Норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Висновок суду за результатами розгляду справи. Вочевидь, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим кредитний договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за нею, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору, натомість відповідачка не виконує зобов`язань за договором кредиту, допущену заборгованість нею у встановленому порядку не погашено, з огляду на, що суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг підлягає до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за згаданим вище договором про надання банківських послуг у формі приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у загальному розмірі 23 427 грн. 41 коп.. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 270 грн. і підтверджуються платіжним дорученням № PROM9BO9NB від 29.11.2021 року, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь позивача з відповідачки, оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved