Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач звернувся із позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на отримання середньої земельної частки (пай) із земель запасу на території Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району, Львівської області після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи у відсутності їхнього представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] , помер брат позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10.05.2016р. За життя [PERSON] , до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] стало відомо, що він був включений до списку осіб, які мають право на середню земельну частку(пай) на території Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно проекту роздержавлення та приватизації земель ТзОВ «Жовтанці», що підтверджується довідкою №460, яка видана 27 лютого 2020 року виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради. При складанні схеми передачі земель часток (паїв) громадянам Жовтанецької сільської ради у власність, для [PERSON] було передбачено три земельні ділянки площами: 0,3279 га, 0,1863 га і 0,1021 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Листом №29-13-0.25-99/107-20 від 10.03.2020 року, відділом у Кам`янка-Бузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомлено про те, що на ім`я [PERSON] державні акти на право власності на земельні ділянки станом на 01.01.2013 року не зареєстровано. 23 квітня 2020 року адвокатом Білик Р.О. був надісланий адвокатський запит до Жовтанецької сільської ради про те чи видавався сертифікат на право приватної власності на землю/середню земельну частку) на ім`я [PERSON] . Листом №736 від 27 квітня 2020 року Жовтанецькою сільською радою повідомлено про те, що інформація про видачу на ім`я [PERSON] сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) відсутня. За життя [PERSON] заповіт не складав. Батько позивача [PERSON] та померлого [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.09.1984р. Матір позивача [PERSON] та померлого [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] [INFO] . У зв`язку з таким станом речей. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем [PERSON] . Для вирішення питання про оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] звернувся до нотаріуса. Однак, йому було надане роз`яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку і рекомендовано звернутися до місцевого суду. Судом встановлено, що будучи працівником сільськогосподарського підприємства покійний набув право на отримання права на земельний пай та був включений в списки осіб, які мають право на одержання паю. Однак його не включили в списки осіб, згідно розпорядження Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації №324 від 24 вересня 2004 року «Про затвердження технічної документації по внесенню змін до проекту роздержавлення приватизації землі та уточнення розміру середньої земельної частки(паю) на території Желдецької сільської ради» Згідно ст.118 Земельного кодексу України на земельну ділянку, яка перебуває у фактичному користуванні фізичної особи, зацікавленої у її приватизації, виготовляється технічна документація із землеустрою для складання документу (державного акту), що посвідчує право власності на земельну ділянку. Відповідно до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999;року №43, яка діяла на момент формування списків і видачі державних актів - державні акти заповнювалися і видавалися в двох примірниках - один видавався землевласнику а інший з відміткою «архівний» та відповідною документацією із землеустрою залишався на зберіганні у районному відділі (управлінні) Держкомзему (на сьогоднішній день Держземагенства). Відповідно до п. 2 розділу 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року - вважаються сформованими незалежно від присвоєння кадастрового номера. Згідно наказу №168 від 15 липня 2008 року «Про внесення змін та доповнень до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації, зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» встановлено, що заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру та його структурні підрозділи. Згідно з п. 9 Порядку ведення Державного земельного кадастру здійснення державної реєстрації земельних ділянок, присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам та проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства віднесено до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства у районах та містах обласного значення. Згідно ст.6 Земельного кодексу України, що суб`єктом права на земельну частку (пай) є громадянин України, який має право на одержання у власність земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, яка передається безкоштовно в межах середньої земельної частки. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють в сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. До числа осіб, які працюють у сільському господарстві, належать усі працівники колективих сільськогосподарських підприємств, підсобних сільських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємств, установ і організацій. Згідно Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, земельного кодексу України. Згідно п. ґ ст. 81 ЗКУ громадянин України набув права власності на земельну ділянку на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної її земельної частки (паю). Відповідно до ст.25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Виходячи з наведеного суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved