Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 03 вересня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року, яке 06 серпня 2018 року набрало законної сили, шлюб між ними було розірвано та залишено дітей проживати при матері. Крім цього рішенням цього ж суду від 13 жовтня 2020 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання спільних дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 900 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 червня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття; апеляційним переглядом вказане рішення залишено без змін. Зазначає, що розмір аліментів, який визначений за вказаним рішенням суду, є недостатнім для утримання та виховання дітей, забезпечення їх розвитку, лікування тощо та є меншим, ніж гарантований державою прожитковий мінімум, а відтак є підстави для збільшення їх розміру. Вказує на те, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан позивача та відповідача змінився - останній працює в Територіальному управління Служби судової охорони у Закарпатській області та, як їй відомо, отримує заробітну плату у розмірі близько 14 000 грн. Будь які обставини, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти у збільшеному розмірі відсутні, а наявність на утриманні ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , не є цьому перепоною, оскільки на дитину виплачується допомога при народженні дитини та по догляду за нею до досягнення дитиною трьохрічного віку. Натомість її матеріальний стан погіршився через інфляційні процеси в Україні та значний ріст цін і відповідно суми у 3 800 грн на утримання двох дітей ні на що не вистачає, така сума не може забезпечити їх гармонійного розвитку, оскільки діти ростуть та відповідно збільшуються і їх потреби. Оскільки діти потребують значних коштів для їх утримання та розвитку, забезпечення продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, одягом взуттям, шкільним приладдям тощо, тому просить позов задовольнити та змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь з 1 900 грн до 3 000 грн на кожну дитину щомісячно. Позивач та її представник - адвокат Бухтоярова О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини та просили врахувати введення воєнного стану в державі та відповідно збільшення цін, до того ж розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судовому засідання представник відповідача адвокат Косаковський В.О. проти позову заперечив у повному обсязі, зазначаючи, що розмір аліментів на даний час збільшити неможливо, оскільки відповідач фактично отримує менший дохід, ніж зазначений у довідці та має на утриманні ще одну малолітню дитину. Натомість його доходи не збільшуються, а збільшуються лише витрати, в той час як влаштуватися на додаткову роботу відповідач можливості не має, оскільки є державним службовцем. Позицію свого захисника підтримав також відповідач. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що з 03 вересня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року. Від шлюбу мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, а саме синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 900 (одній тисячі дев`ятсот) грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 червня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статті 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому порядку з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 900 (одній тисячі дев`ятсот) грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 червня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Звертаючись з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилалась на збільшення витрат на утримання дітей та те, що у свою чергу у відповідача покращився матеріальний стан, починаючи з квітня 2021 року. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2 618 гривень, з 1 липня - 2 744 гривень, з 1 грудня - 2 833 гривень. У судовому засіданні встановлено, що з 13 квітня 2021 року відповідач [PERSON] працює в Управлінні поліції охорони в Закарпатській області та перебуває на посаді інженера-програміста головного пункту централізованого спостереження Ужгородського районного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області, де отримує дохід, який за період з липня по грудень 2021 року без урахування аліментів становив 78 523,41 грн. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживають діти, на їх утримання, для забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомою та не потребує доказуванню. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів від 13 жовтня 2020 року пройшов час, протягом якого у відповідача майновий стан покращився шляхом збільшення середньомісячного доходу (із 7 500 грн до 13 000 грн (78 523 грн /6 міс)), що підтверджується довідкою про доходи від 11 січня 2022 року № 4, та є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Суд також враховує те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, має на утриманні ще одну малолітню дитину від нового шлюбу, а отже зобов`язаний заробляти для забезпечення належного рівня життя та виховання своїх дітей. До того ж висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів, які в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при ухваленні даного рішення. З урахуванням наведеного та виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і повинен становити не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Перечинського районного суду від 13 жовтня 2020 року до 2 200 грн, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Як роз`яснено у абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За наведених обставин не підлягає до задоволення вимога позивача [PERSON] щодо негайного виконання рішення суду у порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, оскільки у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України та з врахуванням часткового задоволення вимог (27,3% від ціни позову) суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 247,90 грн (908 грн х 27,3 %).

Outcome: partial