Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідачів. [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ «Слобода», Більшівцівської селищної ради та просить суд визнати за ним право власності на зерносклад № 2, загальною площею 697.4 м2, що за адресою: с. Слобода Кукільницька, Більшівцівської територіальної громади, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської обл. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що більше 10 років відкрито користується спірним нерухомим майном, яке отримав як частку з пайового фонду ТзОВ «Слобода», враховуючи рішення засновників поро припинення діяльності Товариства. Вважає, що він, будучи особою, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набув право власності на це майно (набувальна давність). В судове засідання позивач, будучи належно повідомленим про час та міце розгляду справи не з`явився, представника не скерував. Відповідачем - ТзОВ «Слобода» скеровано відзив на позовну заяву, яким відповідач позов визнав. Товариство клопотало про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач - Більшівцівська селищна рада позов визнала. Представник ради - Цимбаліста О.В. клопотала про розгляд справи у її відсутності. 2.Вчинені процесуальні дії у справі, рішення щодо подальшого руху справи. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2022 року витребувано у ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" копію реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі зерноскладу № 2, загальною площею 697.4 м2, що за адресою: с. Слобода Кукільницька, Галицького р-ну (колишнього), Івано-Франківська обл. У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи не з`явились, представників не скерували. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи належність повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, наявність клопотання представників відповідачів про розгляд справи у їх відсутності, суд констатує про відсутність перешкод для розгляду справи по суті. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Характеристика об`єкту нерухомого майна за адресою: с. Слобода Кукільницька, Більшівцівської територіальної громади, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської обл. - зерносклад № 2, загальною площею 697.4 м2, оціночною вартістю 89 000 грн., що стверджується копією технічного паспорта, висновком про ринкову вартість такого (а.с. 6 - 12). Спірне приміщення - зерносклад № 2, загальною площею 697.4 м2 перебував на балансі ТзОВ «Слобода», що стверджується випискою з балансової відомості (а.с. 36). Рішенням № 5 від 01 листопада 2021 року загальних зборів учасників ТзОВ «Слобода» вирішено визнати розглядуваний позов (а.с. 35). ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" в порядку виконання ухвали про витребування доказів повідомлено суд про відсутність інвентаризаційної та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - зерносклад № 2, загальною площею 697.4 м2 за адресою: с. Слобода Кукільницька, Більшівцівської територіальної громади, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської обл. (а.с. 66). 4.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі N 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі N 755/16913/16-ц. Судом встановлено, що спірне нерухоме майно - зерносклад № 1, загальною площею 515 м2, що за адресою: с. Слобода Кукільницька, Більшівцівської територіальної громади, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської обл. , не має власника, або власник якого невідомий. Тобто на таке може бути набуто право власності за набувальною давністю. Позивач продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років. Особи, які в праві набути права власності на спірне майно, як безхазяйну річ, зокрема орган місцевого самоврядування - Більшівцівська селищна рада позов визнає. Відтак, за позивачем слід визнати зерносклад № 2, загальною площею 697.4 м2, що за адресою: с. Слобода Кукільницька, Більшівцівської територіальної громади, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської обл. за набувальною давністю. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі наведеного та

Outcome: approved