Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

у жовтні 2021 року позивач ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 7989459381 від 13.07.2021 року (далі по тексту - кредитний договір) у сумі 25 569,52 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» було укладено договір, за умовами якого позичальник отримав кредит, строком на 88 днів, з яких пільговий період - 28 днів, встановлений ліміт кредитної лінії - 10 620,00 грн, у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит в сумі 10620,00 грн. зі сплатою процентів за один день користування кредитом у розмірі 1,69 % від суми кредиту (у пільговому періоді - 1.49%). Позивач взяв на себе зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем, та надав відповідачу суму кредиту. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, зокрема погашення суми кредиту, процентів відповідачем не були виконані належним чином, в зв`язку з чим у відповідача утворилась прострочена заборгованість в сумі 25569,52 грн. З огляду на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 1 листопада 2021р. відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 35). У судовому засіданні 29.03.2022 року сторони відсутні. Представник позивача з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не подав, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 13 липня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» було укладено договір № 7989459381 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит в сумі 10 620,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,69 % від суми кредиту за кожен день користування (у пільговому періоді 1,49), строком на 88 днів, з яких пільговий період - 28 днів (а.с. 17-19). На виконання цього договору відповідно до довідки № 21102021/1 від 21.10.2021 позивач перерахував на банківський рахунок у АТ КБ «Приватбанк» позичальника [PERSON] кошти в розмірі 10620,00 грн (а.с. 22). Відповідно до змісту електронного повідомлення про прийняття (акцепту) оферти, [PERSON] , підписавши його, погоджується з умовами наданої оферти ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» і підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується неухильно дотримуватись укладеного Договору кредитної лінії № 7989459381 від 13 липня 2021 року, текст якого доступний в Мобільному додатку Кредитодавця та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, текст яких розміщений на веб-сайті ТОВ: www.smartiway.ua в розділі «юр.інфо». Відповідно до п. 3.2. Договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Річна процента ставка складає 616,85% відсотків річних та у пільговий період 543,85% річних. Доказів не отримання вказаних коштів стороною відповідача суду надано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами кредитного договору. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до ч. 1 статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором становить 25569,52 грн., яка складається із: 10620 грн. - сума наданого кредиту, 4430,72 грн. - проценти за користування кредитом у пільговий період з 14.07.2021 по 10.08.2021 (28 днів) за ставкою 1,39 %, 10768,80 грн. - проценти після закінчення пільгового періоду з 11.08.2021 по 09.10.2021 (60 днів) за ставкою 1,69 %, мінус 250 грн. - суми погашеної бонусами. Зазначений розрахунок стороною відповідача спростовано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання умов кредитного договору. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, за змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Крім того, на підставі положень ст.137 ЦПК України витрати позивача на отримання правничої допомоги також підлягають стягненню з відповідача у розмірі 5 000 грн, оскільки стороною позивача надано суду достатні та належні докази, які свідчать про отриманням та фактичну оплату позивачем правової допомоги, наданої адвокатом, яка пов`язана з розглядом даної справи.

Outcome: approved