Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія заяви від 07.07.2021р. [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія виписки з погосподарської книги № 4 (2015 - 2020 р.р.) с. Нагірне Ізмаїльського району Одеської області про належність домоволодіння [PERSON] ; копія державного акту серії ЯИ № 396830 від 11.12.2009р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копії витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 09.11.2021р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 12.11.2021р.; копія державного акту серії ОД №019687 від 24.12.2004р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 3,05 га, розташовану на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копії кадастрових планів земельних ділянок; копії витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 10.11.2021р.; копія державного акту серії ЯИ №127934 від 30.12.2010р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,2300 га, розташовану на території с. Нагірне Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області, виділену для ведення особистого селянського господарства; копія свідоцтва серії [NUMBER] від 07.03.1981 р. про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Москвич», модель М-41247, із реєстраційним номером [NUMBER] , 1981 року випуску, із двигуном № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , кузовом № [NUMBER] ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості транспортно засобу від 12.11.2021р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.11.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 16.02.2022р.; копії Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 16.02.2022р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] - [INFO] ). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі була дружиною [PERSON] , відповідачка була його рідною сестрою. За життя [PERSON] належало наступне майно: -житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , - згідно даних погосподарської книги № 4 (2015 - 2020 р.р.) с. Нагірне Ізмаїльського району Одеської області про належність домоволодіння; -земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - на підставі державного акту серії ЯИ № 396830 від 11.12.2009р. на право власності на земельну ділянку; -земельна ділянка площею 3,05 га, розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області (масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] ), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - на підставі державного акту серії ОД №019687 від 24.12.2004р. на право власності на земельну ділянку; -земельна ділянка площею 0,2300 га, розташована на території с. Нагірне Ренійського (нині - Ізмаїльського) району Одеської області, виділена для ведення особистого селянського господарства - на підставі державного акту серії ЯИ №127934 від 30.12.2010р. на право власності на земельну ділянку; -транспортний засіб - автомобіль марки «Москвич», модель М-41247, із реєстраційним номером [NUMBER] , 1981 року випуску, із двигуном № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , кузовом № [NUMBER] - на підставі свідоцтва серії [NUMBER] від 07.03.1981 р. про реєстрацію транспортного засобу. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява про прийняття спадщини, подана нотаріусу 07.07.2021р. Проте, незважаючи на своєчасне звернення із заявою, оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у позивачки відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачка (рідна сестра померлого) на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка - спадкоємиця першої черги за законом. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість, земельні ділянки та транспорт, про що 12.11.2021р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Так як набуте за спадкуванням право власності позивачкою не було оформлено, вона не в змозі отримати дублікати державних актів про право власності на землю. Щодо житлового будинку, то він не був своєчасно внесений власником (нині померлим) до Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно, рахується належним за даними погосподарської книги с. Нагірне. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку - при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та транспорт, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого чоловіка - [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка від неї відмовилась і на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті [PERSON] у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок, земельні ділянки та транспорт. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у подачі нею заяви про прийняття спадщини, її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на будинок та на землю, транспортний засіб, догляд за нерухомістю, сплата комунальних послуг тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, прийняла її за законом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок, земельні ділянки та транспорт з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved