Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду (в редакції вимог від 22.02.2022) з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з квітня 1971 року по [INFO] - день смерті спадкодавця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви покликається на те, що [INFO] помер її чоловік (співмешканець) [PERSON] . До смерті чоловік постійно проживав у с.Оляниця Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем до майна померлого [PERSON] , 1941 року народження, а саме на земельну ділянку, площею 1,59 га в межах згідно з планом на території Оляницької сільської Ради Тростянецького pайону Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який належить померлому на підставі державного акту 1-ВН №043419, виданого 20.05.2002 року Тростянецькою РДА, є його дружина [PERSON] на підставі ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців немає після смерті [PERSON] . Заявник стверджує, що із спадкодавцем [PERSON] з квітня 1971 року проживали разом, однією сім`єю. Заявник була зареєстрована та фактично проживали з померлим за однією адресою по день смерті. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом та законом, відповідно до ст. 1264 ЦК України, вона має право на спадкування за законом у четверту чергу. Зазначила, що з померлим [PERSON] стали проживати спільно у цивільному шлюбі з квітня 1971 року. Була невелика вечірка з приводу спільного проживання та були запрошені тільки свої родичі. В подальшому проживали однією сім`єю з [PERSON] у с. Лукашівка біля Ладижина, потім у с. Оляниця купили хату, мали спільний бюджет, спільні кошти та спільне господарство. Доходи від утримання домашніх тварин витрачали спільно за згодою. Проживали під одним дахом, будували господарські споруди та вели домашнє господарство на протязі 41 року. Жили мирно, без сварок як одна сім`я, дітей від подружнього проживання у них не було, підтримували одне одного, хоча хворіли часто, проте мали спільні інтереси, спільні права та обов`язки. Встановлення факту спільного проживання заявнику необхідно для вирішення питання про оформлення спадкових прав. В інший спосіб, як через встановлення даного факту, вона не може довести свої спадкові права. Ухвалою судді від 22 лютого 2022 року прийнято заяву та призначено до розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала за обставин, викладених в заяві, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Тростянецької селищної ради в судове засідання не з`явився, 16.03.2022 через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.06.2012 виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.5). З довідки №237 від 25.03.2019 виданої виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] , 1941 року народження, та [PERSON] , 1937 року народження, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина в [ADDRESS] з 11 грудня 1986 року до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6). Довідкою №179 від 20.02.2019, виданою виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області підтверджено, що [PERSON] , 1941 року народження, був зареєстрований та проживав до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] . Спадкоємцем до майна померлого на підставі ст. 1264 ЦК України є [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та була зареєстрована і проживала з померлим за адресою: [ADDRESS] . Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільні кошти та обробляли присадибну ділянку (а.с.7). В період з 14.01.1969 до 19.07.1972 [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] (копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 14.01.1969) (а.с.8), шлюб між якими розірвано 19 липня 1972 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). З відповіді Тростянецького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області від 15.03.2022 №275-21.28-31 встановлено, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян в наявності є факт державної реєстрації шлюбу громадян [PERSON] , 1941 року народження та [PERSON] , актовий запис №35 від 10.11.1968 року. Даний шлюб розірвано, про що свідчить актовий запис про розірвання шлюбу №49 від 21.06.1972 року, складений Житомирським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області (а.с.35). Відповідно до виписки з погосподарської книги за 1991-1992 роки в домогосподарстві особовий рахунок № [NUMBER] головою двору зазначена [PERSON] , [INFO] , членом двору є [PERSON] , [INFO] , як чоловік голови двору (а.с.14,15). З домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] значиться, що [PERSON] , 1941 року народження, та [PERSON] , 1937 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 11 грудня 1986 року (а.с.16,17). За життя [PERSON] набув права власності на земельну ділянку площею 1,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджено копією державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН №043419, від 20.08.2002 (а.с.20). Згідно з обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку за 2011-2015 роки, в якій зазначено, що членами домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , 1937 року народження, [PERSON] , 1941 року народження, - співмешканець (а.с.21-24). Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона до 2001 року проживала в м. Ладижин, однак часто приїздила до своєї матері в с.Оляниця. Добре знає сім`ю [PERSON] 2001 року живе в с. Оляниця та спілкувалась постійно з [PERSON] та [PERSON] . Знає, що вони жили як сім`я - чоловік та дружина, разом працювали, вели спільне господарство. З якого часу проживали разом [PERSON] та [PERSON] вона не може пригадати, але з 2001 року точно стверджує, що [PERSON] та [PERSON] жили однією сім`єю в с. Оляниця до часу смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що знає родину [PERSON] з дитинства. Пам`ятає, що [PERSON] та [PERSON] були разом в гостях у її сестри, потім приблизно років тридцять тому, проте точного часу не пам`ятає, вони разом купили будинок в [ADDRESS] , і там постійно жили. [PERSON] весь час жив з [PERSON] в цьому будинку аж до смерті. Вони жили як сім`я, ходили на роботу, вели спільне господарство, тримали худобу, город обробляли. Коли [PERSON] хворів [PERSON] доглядала за ним. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, необхідно з`ясувати обставини, які свідчать про існування подружніх стосунків, але без реєстрації шлюбу, а саме: спільне проживання однією сім`єю чоловіка та жінки; ведення спільного побуту; взаємні права та обов`язки чоловіка та жінки, що проживають однією сім`єю без шлюбу; умови, завдяки яким факт набув юридичного значення. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», викладених у абзацах 1 та 4 пункту 21, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. До таких спадкоємців слід віднести тих осіб, які не пов`язані із спадкодавцем кровним спорідненням, не були його родичами, не знаходилися у шлюбі та інших осіб, які з певних причин проживали однією сім`єю. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для застосування ст. 1264 ЦК України доказуванню підлягає факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Заявник послалася на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно їй для реалізації її спадкового права як спадкоємця. Існування спору відносно спадкового майна та наявність інших спадкоємців судом не встановлено в ході розгляду справи. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні письмових доказів та показань свідків, судом встановлено факт проживання без шлюбу однією сім`єю як чоловіка і жінки [PERSON] з [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] , у період з грудня 1986 року і по день його смерті, тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. З огляду на викладене та у сукупності із наданими поясненнями, показами свідків, встановленими обставинами в ході розгляду справи та письмовими доказами, у суду відсутні сумніви у існуванні цього факту, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved