Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

До Іванківського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилалась на наступні обставини. Позивач є співвласником жилої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.05.2008р. В будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , [INFO] . Відповідач не проживає в зазначеному житловому будинку з 1998 року, про що свідчить довідка та акт підтвердження факту не проживання на території Іванківської селищної ради. Оскільки за місцем реєстрації відповідач не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надають, але нараховуються на нього. Просить суд, визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позов до суду не надав. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної, часткової власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» 33,9 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації 5,93 грн., про що видане свідоцтво про право на житло № [NUMBER] від 20.05.2008 року /а.с.4/. Разом з позивачем та її доньками, у зазначеному житловому будинку, зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 23.08.1996 року по даний час, проте з 1998 року і до теперішнього часу за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.1 ст.\~156\~Житлового Кодексу\~Української РСР\~від 30.06.1983 члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. У ч. 3 ст.156\~Житлового Кодексу\~Української РСР\~від 30.06.1983 зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Факт не проживання [PERSON] , [INFO] у вказаному житловому приміщенні, розташованому за адресою: Київська область, Вишгородський район, підтверджується актом про не проживання № 269 від 30.07.2021р. з якого вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1971 р.н., [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 1966 р.н., проведено обстеження зазначеної квартири, та встановлено, що фактично у квартирі проживають: [PERSON] , 1971 р.н., та [PERSON] , 2009 р.н./а.с.6/. В ст.\~317\~ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, Глава 23\~Цивільного кодексу\~України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч.2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] понад двадцяти чотирьох років, без поважних причин у вказаному житловому приміщенні не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, особисті речі за місцем реєстрації не зберігає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . На підставі статей391,405ЦК України та

Outcome: approved