Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Позивач 10.01.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес - Вантаж», Департаменту з питань реєстрації про визнання припиненими трудових відносин. Посилаючись та те, що 17.02.2021 року вирішено призначити позивача директором ТОВ «Експрес Вантаж». Зазначив, що він неодноразово звертався усно та письмово до співзасновників ТОВ «Експрес Вантаж» з листами про стан підприємства та з повідомленням про необхідність проведення загальних зборів з приводу ситуації з підприємством. Зазначив, що оскільки діяльність підприємства припинила існування, а жоден з співзасновників ТОВ «Експрес Вантаж» не зв`язок не виходить та на листи не відповідають і жодним чином не реагують на ситуацію, яка склалася, він 20.12.2021 року подав заяву співзасновникам товариства про звільнення з посади директора ТОВ «Експрес Вантаж» 04 січня 2022 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Посилався на те, що 04.01.2022 року усі учасники ТОВ «Експрес Вантаж» не з`явились для вирішення питання про звільнення позивача, з`явився співзасновник [PERSON] , який не заперечував проти звільнення. Посилався на те, що 04.01.2022 року позивачем було видано наказ про звільнення [PERSON] з посади директора. Він бажає змінити місце роботи, крім того належного зв`язку із частиною засновників ТОВ «Експрес Вантаж» немає, що є перешкодою у вільному звільненні його з посади директора за власним бажанням. Просив суд трудові відносини [PERSON] з ТОВ «Експрес Вантаж» визнати припиненими 04 січня 2022 року у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі ст.38 КзПП. Зобов`язати Департамент з питань реєстрації вчинити реєстраційну дію, щодо внесення змін до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Вантаж», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: внесення в розділ «Відомості про керівника» в полі «Наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» відомостей про припинення трудових відносин [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес Вантаж» 04 січня 2022 року на підставі рішення суду. Ухвалою від 17 січня 2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 31.01.2022 року до суду від ТОВ «Експрес - Вантаж» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначили, що не заперечують проти задоволення позову. 23.02.2022 року до суду від третіх особ [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви. Зазначили,що вони не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] пояснень до суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням зборів учасників ТОВ «Експрес Вантаж» від 17.02.2021 року було вирішено призначити на посаду директора [PERSON] з 05.02.2021 року./а.с.9/ Наказом №193-П від 17.02.2021 року [PERSON] приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Експрес Вантаж» з 17.02.2021 року./а.с.11/ 29.11.2021 року [PERSON] було направлено повідомлення співзасновникам ТОВ «Експрес Вантаж» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про необхідність скликання загальних зборів на 17 грудня 2021 року на 10 год. 00 хв../а.с.12/ 03.12.2021 року [PERSON] було направлено повідомлення співзасновникам ТОВ «Експрес Вантаж» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про необхідність скликання загальних зборів на 17 грудня 2021 року на 10 год. 00 хв../а.с.16/ 20.12.2021 року [PERSON] надав заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Експрес Вантаж» за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України з 04.01.2022 року./а.с.29/ Згідно повідомлення про неможливість проведення позачергових загальних зборів ТОВ «Експрес Вантаж» встановлено, що з`явились директор ТОВ «Експрес Вантаж» - [PERSON] , співзасновник [PERSON] , не з`явились співзасновники ТОВ «Експрес Вантаж» - [PERSON] , [PERSON] .. Сарал Муаммер не заперечує проти звільнення директора ТОВ «Експрес Вантаж» - [PERSON] , однак вирішити це питання шляхом прийняття рішення загальних зборів ТОВ «Експрес Вантаж» не можливо, так як інші учасники товариства не з`явились./а.с.44/ Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст.. 23 КЗпП України встановлено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно ст. 38 КЗпП України працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власним бажанням, попередивши роботодавця письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.(правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 758/1861/18). Загальні збори товариства проігнорували повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків. Відповідно до норм статей 43, 46 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, позивач позбавлений можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку за ст.38 КЗпПУ, не має можливості розірвати укладений між ним та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує його конституційні права, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Судом встановлено, що Департамент з питань реєстрації жодних прав позивача не порушив. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] до Департаменту з питань реєстрації та про відмову в їх задоволенні в повному обсязі.

Outcome: partial