Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

22 лютого 2022 року позивач звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 25 травня 1992 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від якого у них народився син, [PERSON] , який досягнув повноліття та втратив статус дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони втратили один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння, у них виявилися різні характери та із за їхньої несумісності вони не змогли налагодити їх сімейні стосунки. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинилися із 2001 року, спільного домашнього господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами. Спору про розподіл майна із відповідачкою немає, а тому шлюб прохає розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, в позові прохав справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідачка, яка про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 17 лютого 2022 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу не надала, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved