Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

У провадження Краснокутського районного суду Харківської області за підсудністю з Богодухівського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500832965 у розмірі 380106 грн. 26 коп. та судові витрати у розмірі 5701 грн. 59 коп. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 18.06.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500832965. Відповідно до умов вказаного договору, позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 317050 грн. 64 коп. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.07.2021 року утворилась заборгованість в сумі 380106 грн. 26 коп. Позивач вказує, що зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, проти винесення заочного рішення не заперечував. У своїх письмових поясненнях від 11.01.2022 року представник позивача зазначив, що до складу кредитного договору входять оферта, акцепт та додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 500832965 від 18.06.2020 року, які є невід`ємною частиною кредитного договору. У складових частинах договору зазначено погоджені сторонами умови кредитування, а саме: сума кредиту 317050,64 грн.; строк кредитування 72 місяці; тип процентної ставки - фіксована, розмір - річних 32,00%; розмір платежу за послуги з розрахунково-касового обслуговування. АТ «Альфа-Банк» до підписання кредитного договору була надана відповідачу в письмовій формі інформація про умови кредитування, про орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначення сукупної вартості кредиту та процентної ставки, в тому числі, про плату за обслуговування кредиту. нижче зазначено, що підпис позичальника свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування. 18.06.2020 року сторонами підписано додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 500832965, що містить «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Зазначеним графіком встановлено суму щомісячного платежу за кредитом, що включає суму кредиту, відсотків та комісію за розрахунково-касове обслуговування щомісячно та розмір мінімального щомісячного платежу 9950,00 грн. При цьому, розмір щомісячного платежу може змінюватись у разі порушення позичальником умов кредитного договору, оскільки відсотки нараховуються на залишок несплаченої заборгованості по кредиту відповідно до п.2.15. Тарифів, які містяться на офіційному сайті позивача і з якими був ознайомлений відповідач, про що міститься його особистий підпис на оферті. 18.06.2020 року відповідач звернувся до АТ «Альфа Банк» з клопотанням, в якому зазначив, що у зв`язку з фінансовими проблемами, що призвели до виникнення заборгованості за Акцептом/Офертою № 501229945, просив розглянути можливість оформлення нового кредиту в сумі 317050,64 грн., для погашення заборгованості за саме цього кредиту - № 501229945 строком на 72 місяці. Таким чином, укладання цього договору № 500832965 від 18.06.2020 року було викликано вільним волевиявленням відповідача у зв`язку із виниклими фінансовими проблемами для погашення заборгованості по іншому кредитному договору - № 501229945. Відповідно до п. 3 оферти, позичальник просила надати кредит для повернення заборгованості за кредитним договором № 501229945 від 27.02.2020 року в розмірі 317050,64 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк». Всі викладені умови погоджені та підписані сторонами кредитного договору та повністю відображені у його складових частинах. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферта), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцент). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 1,2 ст. 640 ЦК України). Таким чином, сторонами обумовлено, погоджено і підписано істотні умови кредитного договору. Факт перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки Позичальника кредитних коштів за договорами відповідачем не заперечується, а отже і не підлягає доказуванню. Таким чином, відповідач, ознайомившись з умовами кредитного договору та вважаючи їх прийнятними для себе, підписав вказаний вище кредитний договір, не надавши відповідних зауважень або виправлень, чим висловив своє волевиявлення і згоду з усіма умовами договору, отримавши при цьому оригінал договору у день його укладення. Згідно із паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), підписаного відповідачем, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору. Окрім того, відповідно до цього ж паспорту споживач має право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він звертався до банку із заявою про відмову від договору, або з будь-якими заявами про заперечення щодо його умов. Представник позивача зазначає, що позовною заявою та письмовими поясненнями спростовуються доводи відповідача щодо дійсних обставин справи, у зв`язку з чим просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлялася, в заяві від 21.12.2021 року відповідач не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність. 21.12.2021року відповідач надала до суду письмові пояснення в судових дебатах, в яких зазначила, що заявлені позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню в зв`язку з їх недоведеністю наданими позивачем доказам. Зазначає, що для вирішення спору необхідно надати до суду докази наступним обставинам: факту укладання договірних відносин, факту видачі кредитних грошових коштів, факту отримання кредитних грошових коштів, факту неповернення кредитних грошових коштів, факту кількості неповернених кредитних грошових коштів. Надана позивачем у якості доказу копія оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту № 500832965 доводить наявність договірних відносин між відповідачем та позивачем, звертає увагу суду, на те, що ця оферта не містить місця її укладання. Однак, з тексту оферти не вбачається: а) момент видачі кредитних коштів; б) шлях видачі грошових коштів; в) факт видачі грошових кредитних коштів; г) відмітки позивача про прийняття цієї оферти. Таким чином цей наданий до суду доказ не доводить факт видачі кредитних коштів та не доводить прийняття оферти позивачем, а тому, позиція позивача яка була висловлена в позові щодо видачі кредитних коштів, не підтверджується цим доказом. Зазначає, що факт видачі кредитних коштів та отримання їх боржником повинна підтверджуватися певними доказами, передбаченими банківським законодавством, а саме: заявою про видачу готівки; заявою про переказ готівки; меморіальними ордерами; платіжними дорученнями; касовими документами; випискою руху коштів по рахунку. Однак вказаних доказів, що доводять певні факти, позивач до суду не надає, у зв`язку з чим, відповідач наполягає, що цей доказ не доводить певних фактів на які посилається позивач. Надана позивачем у якості доказу копія графіку повернення кредиту встановлює (в розвиток оферти) графік погашення кредиту та визначає вартість кредиту відповідно до встановлених показників, графік не містить відомостей про факт видачі та отримання кредитних коштів, про факт реально отриманих грошових коштів, а є документом, який встановлює порядок дій відповідача у випадку отримання кредиту. Що стосується паспорту споживчого кредиту, цей доказ не містить інформації про: а) факт видачі та отримання кредиту; б) шлях видачі кредиту; в) розміру фактично отриманих кредитних коштів. Щодо анкети-заяви на отримання кредиту відповідач зазначає, що цей доказ не містить інформації про: а) факт видачі та отримання кредиту; б) шлях видачі кредиту; в) розміру фактично отриманих кредитних коштів. Надана позивачем у якості доказу розрахунок суми заборгованості за кредитом, вказує, що цей доказ є внутрішнім документом позивача та не є актом звірки з відповідачем, крім того, в цьому документі не вказані банківські рахунки з яких була отримана інформація, що міститься в цьому розрахунку. Також, невідомо, які інші первинні бухгалтерські документи були використані при складанні цього документу-доказу. В будь-якому випадку, цей документ в розумінні банківського законодавства не є документом первинного обліку та не є певним доказом, що доводить: а) факт видачі кредиту та його розмір; б) шлях видачі кредиту; в) розміру отриманих кредитних коштів; г) факт повернення/не повернення грошових коштів. Докази, що позивач надав до суду в підтвердження свої позовних вимог не є певними доказами для доведення певних обставин, а саме: отримання кредиту; шляху надання кредиту; його розміру; факту існування заборгованості; факту повернення/не повернення кредиту. Вважає, що ці обставини позивач повинен був довести певними доказами: заявою про видачу готівки; заявою про переказ готівки; меморіальними ордерами; платіжними дорученнями; касовими документами; випискою руху коштів по рахунку. Однак, цих доказів позивач до суду не надав, а тому, не довів ці обставини. Відтак, відповідач просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити через їх недоведеність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлено, що 18.06.2020 року [PERSON] підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500832965 на суму 317 050,64 грн. зі сплатою 32% річних на строк до 19.06.2026 року з зазначенням сукупної вартості кредиту, порядку та розміру повернення кредиту, сплати відсотків щомісячно та відповідальності у вигляді неустойки в разі прострочення платежів. Оферта, підписана [PERSON] та отримана представником АТ «Альфа-Банк». 18.06.2020 представник АТ «Альфа-Банк» підписав Акцепт на укладання угоди про надання кредиту № 500832965, якою прийнято пропозицію відповідача на умовах Оферти (а.с. 6, 9). Також, 18.06.2020 року сторонами підписано Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту №500832965, що містить «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Нижче зазначено, що підпис позичальника свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування. Зазначеним графіком встановлено суму щомісячного платежу за кредитом, що включає суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Крім того, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, встановлено строк кредитування, а саме 72 місяці, процентну ставку - 32 % річних, та визначено порядок повернення кредиту - до 11 числа кожного місяця з дати надання кредиту по 9950,69 грн., загальна кількість платежів 72 (а.с.8). Факт перерахування грошових коштів підтверджується випискою по особовим рахункам з 27.01.2020 по 10.01.2022 року (а. с. 81-87). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитом, відповідачем вносилися кошти на погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом. Однак платежі здійснювалися відповідачем не своєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого поточна заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 12.07.2021 складає 380 106,26 грн., з яких 309 950,43 грн. - заборгованість за кредитом, 70 155,83 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 13). Розглядаючи вказану справу, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. За статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановивши, що 18.06.2020 року Банком надано відповідь (акцепт) на пропозицію відповідача (оферту) від 18.06.2020 року на умовах, які зазначені в цій оферті з дотриманням строку встановленого в п. 2 оферти, суд дійшов висновку, що таким чином, сторонами в розумінні ст. 643 ЦК України було укладено договір про надання кредиту. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розмір плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідносин. Виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредиту у розмірі 317 050,64 грн. та часткове виконання позичальником зобов`язань щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом підтверджені позивачем наданням до справи виписки по особовим рахункам за період з 27.01.2020 року до 10.01.2022 року (а. с. 81-87). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписки з карткового рахунку, що містяться в матеріалах справи суд вважає належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу. Враховуючи наведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що кредитор виконав свої зобов`язання та фактично видав позичальнику кредит у розмірі 317 050,64 грн., а позичальник в подальшому протягом певного строку нерегулярно частково виконував свої зобов`язання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідачем були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, комісії, внаслідок чого, станом на 12.07.2021 року відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 380106,26 грн. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5701 грн. 59 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 5701,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 351 ЦПК України, судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Частиною сьомою ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами робота суду може бути припинена за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду. Законом України № 2112-ХІ «Про внесення змін до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо визначення територіальної підсудності судових справ» від 3 березня 2022 передбачено, що «у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється». Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.03.2022 № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Харківському апеляційному суду змінено територіальну підсудність судових справ на Полтавський апеляційний суд. На підставі викладеного,

Outcome: approved