Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ "ФАЙНА ГОТІВКА", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві посилається на те, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №104958 про стягнення з позивача заборговності на користь ТОВ "Файна готівка" у розмірі 7400,95 грн. за кредитним договором №00-230539 від 20.04.2019 року, укладеним з ТОВ "Качай гроші", правонаступником якого за договором відступлення права вимоги №3-МЛ від 12.03.2021 року було ТОВ "ЕЙС", а в подальшому правонаступником стало ТОВ "Файна готівка" за договором відступлення права вимоги №16/21/КГ від 16.06.2021 року. Виконавчий напис пред`явлений для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Пивоварову Ю.Г., яким 05.11.2021 року відкрито виконавче провадження №64657187. В обгрунтування доводів зазначає, що з вчиненим виконавчим написом не згідна, жодних договорів за кредитним договором №00-230539 від 20.04.2019 року не укладала, грошових коштів не одержувала, фінансових зобов`язань перед відповідачем не має. Вимоги мотивує тим, що виконавчий напис здійснено всупереч закону, без перевірки безспірності заборгованості, без підтвердження наявності у ТОВ "Файна готівка" права вимоги до позивача та по кредитному договору, який нотаріально не посвідчений і не підписаний позивачем. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №104958 від 15.07.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Файна готівка" заборгованості у розмірі 7400,95 грн.. Стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Суд своєю ухвалою від 20.01.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначив судовий розгляд справи. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.01.2022 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 104958 від 15.07.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФАЙНА ГОТІВКА" заборгованості у розмірі 7400,95 грн., яке здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП №64657187, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовичем від 26.09.2021 року. Копію ухвали суду надіслано для відома та виконання ТОВ "ФАЙНА ГОТІВКА", приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Пивоварову Ю.Г. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (вх.№ 365). Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Поштові відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розписками відповідача про отримання ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з доданими до позову документами. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. пояснення щодо позову не подала. Поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній". Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. пояснення щодо позову не подав. Поштові відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розписками про отримання ухвали про відкриття провадження та ухвали про забезпечення позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» - виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про нотаріат" - нотаріальна дія, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис №104958 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ "ФАЙНА ГОТІВКА" у розмірі 7400,95 грн. за період з 16 червня 2021 року по 02 липня 2021 року (7400,950 грн. - сума заборговності, плата за вчинення виконавчого напису стягнуто за домовленістю сторін). З позовної заяви встановлено, що виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича,яким відкрито виконавче провадження ВП №67407516 від 05 листопада 2021 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" - нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" - захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів (згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 05.07.2017 року, справа № 6-887цс17; в постанові від 23.01.2018 року, справа №310/9293/15-ц). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Таким чином, вчиняючи 15 липня 2021 року виконавчий напис №104958 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року, справа №910/10374/17). Для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не надано доказів щодо правомірності своїх дій. Суду не надано належних та допустимих доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізнався після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив (заперечення) щодо позову не подав, своїм правом подати докази розпорядився на свій розсуд, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не надав. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. З урахуванням наведених вище досліджених та перевірених судом доказів, суд вважає, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 15.07.2021 року повинна була врахувати, що станом на 15.07.2021 року Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні, а тому нотаріус повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про нотаріат". Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Отже, суд вважає, що при розгляді справи позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису №104958 від 15.07.2021 року, таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому суд доходить висновку, що з відповідача ТОВ «ФАЙНА ГОТІВКА" на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені [PERSON] , які складаються з судового збору в розмірі 992,40 грн. (за подання позовної заяви) та 496,20 грн. (за подання заяви про забезпечення позову). Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до ч. 7 ст. 158 ЦПК України - у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 31.12.2021 року у вигляді зупинення стягнення по виконавчому провадженню продовжуть діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved