Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю (далі - ТзДВ) «Експрес Страхування» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , третя особа - ПрАТ «Страхове компанія «Уніка» про стягнення відшкодування. Свій позов мотивує тим, що 18.03.2021 року у с. Липини Луцького району сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Черрі Тігго», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого застрахована позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 202.202560692, та автомобіля «Лексус» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК Уніка» згідно полісу № ЕР/200541247 з лімітом відповідальності 130000 грн. В результаті ДТП автомобіль «Черрі Тігго» отримав механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду від 18.03.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Посилається на те, що ТзДВ «Експрес Страхування» сплатило потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 185679,60 грн., а ПрАТ «СК Уніка» в порядку регресу сплатило позивачеві лише страхове відшкодування в розмірі 180471,85 грн. Вважає, що до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача на залишок суми, що становить 5207,75 грн. У відповідності до вимог ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач звернувся до відповідача із претензією про повернення вказаних коштів, однак, [PERSON] не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] 5207,75 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по справі. У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав, вказав, що ліміт відшкодування шкоди, завданої майну не було вичерпано. Разом з тим, зазначає, що на момент вчинення ним ДТП його транспортний засіб був забезпечений за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №200541247 від 09.07.2020 року, виданий ПрАТ «СК «Уніка» (обов`язків ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 130000 грн. та полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту №004109/4450/0000102 від 09.07.2020 року, виданий ПрАТ «СК «Уніка» (додатковий ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100000 грн.) Тобто сумарний ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб за двома вищевказаними договорами становить 230000 грн., а розмір франшизи за двома договорами становить 0 грн. Відтак, вважає, що ліміт страхового відшкодування за полісом добровільного страхування не вичерпано, тому, на його думку, претензії по даному страховому випадку мають бути переадресовані до ПрАТ «СК «Уніка». Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня 2022 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливим слухати справу у відсутності учасників справи, що не з`явилися по наявним у справі доказам. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2021 року у с. Липини сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Лексус», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Черрі Тігго» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] результаті ДТП автомобіль «Черрі Тігго» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а.с. 26). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 27). На час скоєння ДТП транспортний засіб «Черрі Тігго» д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований у ТзДВ «Експрес Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 202.20.25606 від 26.10.2020 року (а.с. 15-21) (далі - договір добровільного страхування). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200541247 від 09.07.2020 року (далі - поліс страхування) цивільно-правова відповідальність відповідача автомобіля «Лексус», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК Уніка» з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 тис. грн. з франшизою в розмірі 0 грн. (а.с. 52). Разом з тим, транспортний засіб «Лексус», д.н.з. [NUMBER] додатково застрахований полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту №004109/4450/0000102 від 09.07.2020 року, виданий ПрАТ «СК «Уніка» (додатковий ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100000 грн.). За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV). Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. Судом встановлено, що з настанням страхової події, на виконання умов договору страхування від №202.20.2560692 року від 26.10.2020 року ТзДВ «Експрес Страхування» склало страховий акт № 3.21.571-1 від 16.06.2021 року, відповідно до якого до виплати підлягало страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Черрі Тігго» на загальну суму в розмірі 185679,60 грн. (а.с. 31). Відповідно до платіжного доручення №ЦО03695 від 16.06.2021 року ТзДВ «Експрес Страхування» виплатило потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 185679,60 грн. (а.с. 32). Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Уніка» в порядку регресу сплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 180471,85 грн. Таким чином, ПрАТ «СК «Уніка» не в повній мірі виплатило страхове відшкодування. Із полісу страхування цивільно-правової відповідальності відповідача (винуватця ДТП) вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн., франшиза 0 грн. та полісу добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспортного засобу становить 100000 грн., франшиза 0 грн. сукупний ліміт відповідальності за заподіяння шкоди майну третім особам становить 230000 грн.(а.с. 52, 55-65). Отже, в даному випадку, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, судом не встановлено підстав для виникнення обов`язку винуватця ДТП з виплати страхового відшкодування (ст. 38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 26 Закону України «Про страхування»), тому немає підстав для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. У даному випадку, позивач може захистити своє порушене право шляхом пред`явлення вимог до ПрАТ «СК «Уніка» щодо стягнення спірних коштів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ТзДВ «Експрес Страхування» слід відмовити.

Outcome: dismissed