Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

28.01.2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява представника позивача Бовкунного І. С. , в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 8592586834 від 17 квітня 2018 р. в розмірі 57154.67 грн., з яких: 28812 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2.81 грн. - сума заборгованості за відсотками; 17450.33 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);10889.53 грн. - сума заборгованості за пенею, та стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 17 квітня 2018 р. [PERSON] подала до товариства з обмеженою з відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та Заяву №8592586834 від 17 квітня 2018 р. на отримання кредиту від ТОВ ФК"ЦФР", підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ"ФК"ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК"ЦФР" та відповідачем, як позичальником, а також, що отримала примірник Кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ"ФК"ЦФР". 09.12.2019 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги № 20191209, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР»" - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20191209 від 09.12.2019, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 57154.67 грн., з яких 28812 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2.81 грн. - сума заборгованості за відсотками; 17450.33 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);10889.53 грн. - сума заборгованості за пенею, які представник позивача і просить стягнути з відповідачки. Відповідно до поданої позовної заяви, представник відповідача просить розгляд справи здійснювати за їх відсутності , у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність та без звукозапису. Позовні вимоги визнає частково в сумі основного боргу за мінусом стягнутих сум. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до ст.280 ЦПК України, якою передбачено заочний розгляд справи та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч.1 ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 8592586834 від 17.04.2018 року, станом на 09.12.2019 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 57154.67 грн., з яких 28812 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 2.81 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 17450.33 грн. - прострочена плата за щомісячні проценти (управління кредитом);10889.53 грн. - пеня / штраф. Разом із тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме зазначені в позовній заяві Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» [PERSON] розуміла та була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи Заяву №8592586834 від 17 квітня 2018 р. на отримання кредиту від ТОВ ФК"ЦФР", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. У постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Долучені до матеріалів справи витяг з Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» не містять підпису відповідача. Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. Із заяви позичальника від 17.04.2018 року не вбачається, що вона та товариства з обмеженою з відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" дійшли згоди у письмовому вигляді відповідальності у вигляді неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань в тому числі, передбачених ст.625 ЦК України. За таких обставин за відсутності підтвердження про запропоновані відповідачу Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин і до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням наведеного позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення не повернутих кредитних коштів в сумі 28 812 грн. підлягають задоволенню, в іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до платіжного доручення № 1745 від 19.01.2021 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. У відповідності до п. 3.ч. 2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (28 812 х100:57154,67= 50,41%; 2270х50,41:100=1144,32 грн.). На підставі вище викладеного та

Outcome: partial