Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначала про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 2 серпня 2019 року Виконавчим комітетом Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 4. Від шлюбу спільних дітей не мають. З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. У зв`язку з цим, шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Майнових спорів між ними немає, а добровільно розірвати шлюб не вдається. Вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 2 серпня 2019 року Виконавчим комітетом Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 4, а після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Крім того, у позовній заяві позивач просила сплачений нею судовий збір стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу провести без її участі та зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 21, 22). Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився, 2 березня 2022 року (до початку розгляду справи по суті) подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив у заяві про те, що позовні вимоги позивача визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 18, 19). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони по справі зареєстрували шлюб 2 серпня 2019 року у Виконавчому комітеті Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 4 (а.с. 6). Від шлюбу спільних дітей не мають. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення права позивачеві після розірвання шлюбу надалі іменуватися дошлюбним прізвищем - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] , який визнав позовні вимоги позивача [PERSON] до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні до суду позову (496,20 гривень), та повернення позивачеві 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 104, 105, 110-113 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved