Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

03.02.2022 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання сином [PERSON] , [INFO] , але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що їхній син навчається у Новоград-Волинському політехічному фаховому коледжі на денній формі навчання, що потребує додаткових витрат. Тому вона звернулася до суду з даним позовом. 04.02.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Сторони у судове засідання не з`явились. Суд ухвалив проводити судовий розгляд без участі сторін на підставі наявних доказів у справі з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач у справі - [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Довідкою Новоград-Волинського політехнічного фахового коледжу від 24.01.2022 року № 66 встановлено, що [PERSON] навчається у Новоград-Волинському політехічному фаховому коледжі на денній формі навчання на бюджетній формі навчання з 01.09.2019 року, строк закінчення навчання - 30.06.2023 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У свою чергу, з огляду на вищевказане, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина саме в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно та, окрім цього, не надано належних доказів на необхідність таких аліментів. Зокрема, позивачем в обґрунтування позовних вимог до позовної заяви було долучено фіскальний чек на покупку мобільного телефону на загальну суму у розмірі 49900,00 грн., що, на думку суду, є підтвердженням платоспроможності позивача утримувати повнолітнього сина. За таких обставин, з урахуванням наявних доказів у справі, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, задовольнивши позов частково. Згідно із ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у передбаченому Законом України "Про судовий збір" розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial