Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 16 квітня 2006 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися. Протягом останніх двох років сімейні стосунки погіршились, що призводило до постійних сварок та, як наслідок, припинення шлюбних відносин. З вересня 2021 року позивач з відповідачем проживають окремо, неодноразові спроби примиритись з відповідачем результату не дали. У зв`язку з викладеним просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області Адамчук Г.М. від 22 листопада 2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 21.12.2021 сторонам надано строк на примирення тривалістю 3 (три) місяці, тобто до 21 березня 2022 року. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Яремчук С.М. Позивач [PERSON] в судове засідання 21.03.2022 не з`явилась, подала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання 21.03.2022 не з`явився, подав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 квітня 2006 року, місце реєстрації: Цегівська сільська рада Горохівського району Волинської області, актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки, шлюб існує формально. Вжиті судом заходи для примирення подружжя результату не дали: бажання підтримувати сімейні відносини сторони не мають, шлюбних відносин не підтримують, відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати\~за подання\~позовної заяви\~про розірвання\~шлюбу суд\~залишає за\~позивачем за її клопотанням. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved