Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

26\~жовтня 2021\~року [PERSON] \~звернувся з\~позовом до\~ [PERSON] \~про звільнення\~від сплати\~аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Свою позицію мотивує тим, що 25 листопада 2006 року зареєстрував шлюб із відповідачем, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 10 серпня 2015 року рішенням Южноукраїнського міського суду шлюб розірвано. Рішенням Южноукраїнського міського суду від 02 вересня 2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Він зареєстрував шлюб із [PERSON] та з травня 2021 року син [PERSON] проживає з ним, проти чого не заперечувала відповідач. Його колишня дружина 26 січня 2021 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Син знаходиться на його утриманні, у той же час із нього продовжують стягуватись аліменти. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що в травні 2021 року син перейшов жити до нього, а у кінці серпня 2021 року сказав, що бажає в подальшому залишитись жити з ним. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що в судовому засіданні постановлена відповідна ухвала. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с. 22, 23-25/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 серпня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 листопада 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №326 розірвано /а.с. 22/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 вересня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку /а.с. 23-25/. 26 січня 2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] » /а.с. 29/. Як на підставу задоволення своїх вимог позивач посилається на те, що син травня 2021 року проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Згідно копії акту обстеження умов проживання від 07 жовтня 2021 року /а.с. 30/ службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради з метою підготовки висновку щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , обстежено квартиру [ADDRESS] , встановлено, що за цією адресою проживає [PERSON] (заявник), [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина). Неповнолітній [PERSON] пояснив, що не має бажання проживати біля матері, не заперечує проти спілкування з мамою. [PERSON] пояснив, що дитина проживає з травня 2021 року з ним і він бажає визначити місце проживання дитини разом із собою. Неповнолітній свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування, пояснив, що з травня 2021 року прийшов за власним бажанням жити до батька, мати з цього часу ним не опікується. Свідок [PERSON] , яка є дружиною позивача в судовому засіданні пояснила, що у травні 2021 року [PERSON] прийшов до них проживати з речами, а в серпні 2021 року попросив залишитись проживати з ними. В ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 11\~Закону\~України «Про\~охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України\~ встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини першої статті 18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами. У ч. 1 статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього\~Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч. 4\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2019 року по справі №711/8561/16-ц зроблено правовий висновок, що сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягують аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним. За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Тому для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч. 4 статті 273 ЦПК України і обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача з 01 травня 2021 року, оскільки саме з цієї дати син сторін проживає з батьком.

Outcome: approved