Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження у неї [INFO] дитини чоловічої статі вдома в с.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] вона народила дитину чоловічої статі, вагою 2 920 гр., зріст 49 см. Сина народила вдома за адресою: [ADDRESS] . Для реєстрації народження дитини вона звернулася до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), однак, у реєстрації народження дитини їй було відмовлено. При цьому зазначає, що дитина була народжена в домашніх умовах під наглядом її цивільного чоловіка [PERSON] . Вона є багатодітною матір`ю, має вісьмох дітей, а тому, доглядаючи за дітьми, не мала змоги стати на облік у лікаря - гінеколога, жодного разу не робила УЗД. Коли прийшов час народжувати, вона перебувала вдома та, оскільки це була вже шоста дитина, пологи пройшли швидкоплинно і вона не встигла викликати лікаря. Вже після народження дитини нею була виміряна вага, ріст, обхват голови та грудей дитини. Коли дитині виповнилося три дні, лікар - педіатр під час особистого візиту їх родини завела амбулаторну картку дитини, де відмічала показники зростання дитини. Після народження дитини до медичної установи не зверталася, так як не мала медичної довідки про народження, тому зараз не може зареєструвати народження сина і змушена звернутися до суду з даною заявою та просить встановити факт народження нею [INFO] дитини чоловічої статі, вагою 2\~920 гр., зріст 49 см., який народився за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала та просила суд її вимоги задовольнити (а.с.33). Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, 29 березня 2022 року на адресу суду надав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктом 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.7\~Закону України\~"Про\~громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Як встановлено судом, [PERSON] 26 серпня 2018 року за адресою: [ADDRESS] народила дитину чоловічої статі, вагою 2 920 гр., зріст 49 см. При цьому, як вбачається з документів, долучених до заяви, [PERSON] реєстрацію народження дитини у визначений законом строк не здійснила. Факт нездійснення державної реєстрації народження дитини підтверджується довідкою № 2388/20.34-11 від 12 жовтня 2021 року, у відповідності до якої Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області відмовило у здійсненні вищевказаних дій з посиланням на те, що [PERSON] не народжувала дитину в акушерсько-гінекологічному відділенні, а тому, у зв`язку з відсутністю відповідних медичних документів, підстави для державної реєстрації народження дитини відсутні (а.с.6). Суд вважає за необхідне зазначити, що заінтересована особа діяла у відповідності до вимог чинного законодавства та, у зв`язку з відсутністю відповідної медичної довідки, правомірно відмовила у вчиненні державної реєстрації народження дитини, оскільки відсутні документи, які б створили правові підстави для реєстрації. Однак,\~у суду\~не викликає\~сумніву той\~факт,\~що [PERSON] ,\~дійсно,\~ [INFO] \~народила дитину\~чоловічої статі,\~вагою 2\~920\~гр.,\~зріст 49\~см.,\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідно до п.4\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5\~(у редакції\~наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: - медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи; - медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; - акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера, державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена\~ наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, у разі мертвонародження. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є лікарем педіатром та здійснює патронаж сім`ї [PERSON] . При черговому патронажі одного з дітей [PERSON] , нею було виявлено новонароджену дитину - хлопчика, віком 3 дні. При цьому, зазначає, що про вагітність [PERSON] їй було не відомо, про даний факт дізналася коли приїхала на виклик, у зв`язку з хворобою іншої дитини в цій сім`ї. [PERSON] пояснила їй, що сина нею було народжено в пологовому будинку. При цьому, виписку з лікарні вона не надала та сказала, що надасть в найближчий час. Тому, вона почала здійснювати щомісячний патронаж дитини, але, з часом, дізналася, що дитина була народжена [PERSON] вдома, пологи прийняв чоловік заявниці. Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявниця їй доводиться сестрою. В червні серпні 2018 року вона приїздила з чоловіком до неї (час від часу вона допомагала сестрі з дітьми), сестра була вагітна. На її питання, чи стоїть вона на обліку у зв`язку з вагітністю, [PERSON] відповіла, що не стоїть, бо в неї немає коштів. 26 серпня 2018 року вона перебувала в лікарні ім.Мечникова в м.Дніпрі і з телефонного дзвінка бабусі дізналась, що її сестра [PERSON] народила хлопчика вдома. Народжену дитину вона побачила через місяць після його народження. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що доводиться цивільним чоловіком заявниці. За час спільного проживання вони мають вісім дітей. Офіційно шлюб не укладали, батьком в свідоцтвах про народження він записаний лише в чотирьох дітей, інші мають прізвище матері. На момент, коли дружина завагітніла, він перебував в м.Кривий Ріг на заробітках. Через деякий час, коли приїхав додому, дружина повідомила про свою вагітність, однак, почала соромитися йти до лікарні та ставати на облік, бо це була вже шоста дитина. На момент, коли почалися перейми, вони не встигли викликати «швидку медичну допомогу», бо дружина народила дуже швидко. [PERSON] він приймав сам, бо, коли у них народилася перша дитина, він був присутнім на пологах, тому знав, як приймати пологи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця їй доводиться сусідкою. Їй дуже шкода заявницю, а тому вона всіляко намагається допомагати заявниці. [PERSON] як жінка не сформована, оскільки в неї дуже багато дітей, вона не встигає приділяти їм багато часу. В травні 2018 року вона помітила, що заявниця вагітна, на запитання, навіщо їй ще одна дитина, відповіла, що це їхня з чоловіком справа. На наступний день, коли [PERSON] народила сина, її старші діти повідомили їй, що в них вдома народився братик. Вона одразу ж пішла до [PERSON] і побачила її безсилою та дуже блідою, а в колясці лежала новонароджена дитина, на яку вона не дивилась, оскільки боялась «сглазити». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона доводиться заявниці свекрухою та про вагітність невістки шостою дитиною дізналась на п`ятому місяці, бо же було помітно живіт. Зазначає, що не часто до них ходить в гості, оскільки мають не дуже гарні відносини. Будь-які відомості щодо перебування невістки на обліку з приводу вагітності їй відомо не було. Про факт народження дитини вона дізналася від онуків, а вже через деякий час зателефонував сам син і повідомив, що [PERSON] народила сина. Тільки після цього вона дізналася, що [PERSON] на обліку не перебувала. Вона вмовляла [PERSON] звернутись до лікарні, але [PERSON] побоювалась, що дитину можуть відібрати. Вони з сином не змогли переконати [PERSON] звернутись до лікарів. На даний час дитині 3 роки і 5 місяців, дитина не хворіє, дуже цікавий хлопчик, має велику схожість з іншими дітьми своїми рідними братами та сестрами. При цьому, додатково зазначила, що хлопчик дуже схожий на її сина в дитинстві. Таким чином, враховуючи те, що заявниця в даний момент позбавлена можливості здійснити реєстрацію народження дитини, оскільки нею не було пред`явлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті", суд, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці та її дитини, вважає можливим встановити факт народження [PERSON] [INFO] дитини чоловічої статі, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, свідчень та фактів, які дають підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved