Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Позивач 15.11.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29 жовтня 2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 401/20, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 50000 грн., строком на 24 місяців, починаючи з 29 жовтня 2020 року по 28 жовтня 2022 року, а останній зобов`язався повернути отриманий кредит та сплати проценти за користування кредитом. Відповідач не виконував свої зобов`язання належним чином, в зв`язку з чим, станом на 30 жовтня 2021 року у нього виникла заборгованість в сумі 113117 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань повернення кредиту було укладено договір поруки № 401/20 від 29.10.2020 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та , [PERSON] . Відповідно до умов Договору поруки відповідачі прийняли на себе зобов`язання перед позивачем у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] . Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 113117 грн, та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися , сповіщалися належним чином, Суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 29 жовтня 2020 року між Кредитною спілкою «САМАРА» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 401/20, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 50000 грн., строком на 24 місяців, починаючи з 29 жовтня 2020 року по 28 жовтня 2022 року, а останній зобов`язався повернути отриманий кредит та сплати проценти за користування кредитом (а.с. 6-8). В якості забезпечення виконання зобов`язань повернення кредиту було укладено договір поруки № 401/20 від 29.10.2020 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та , [PERSON] , згідно умов якого поручитель зобов`язалися перед позивачем відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с. 9). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 30 жовтня 2021 року становить 113117 грн, з яких: залишок по кредиту 47464.43грн, процента , нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів у розмірі 65653.00 грн,. (а.с. 5). Позивачем 14 липня 2021 року було направлено відповідачам вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 11-13). Однак до цього часу заборгованість за кредитом сплачено не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 2 статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, оскільки відповідачі належним чином умови договору не виконали та в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплатили, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 113117 грн. грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved