Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання дітей, які стягуються на підставі виконавчого листа №2305/902/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 2/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відкликати з виконання даний виконавчий лист. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 червня 2011 року, після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати із відповідачкою. На підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області у справі №2305/902/12 від 10 липня 2012 року, з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 2/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, у зв`язку з постійними непорозуміннями та напруженими відносинами між відповідачкою та неповнолітньою дочкою [PERSON] , остання була змушена з лютого місяця 2021 року переїхати за адресою його (позивача) реєстрації, де проживає з ним протягом півроку та перебуває виключно на його утриманні. Відповідачка жодного разу не відвідувала дочку, не переймалась її справами, здоров`ям та не вчиняла будь-які способи налагодити зв`язок із дочкою. Оскільки на даний час старшій дочці [PERSON] вже виповнилось 18 років, а менша [PERSON] понад 6 місяців повністю знаходиться на його (позивача) утриманні, він не вбачає за потрібне виплачувати аліменти на користь відповідачки, оскільки дані кошти використовуватимуться нею не за цільовим призначенням. Посилаючись на положення ст.ст. 188, 197, 273 Сімейного кодексу України, позивач просить задовольнити його вимоги. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 123 (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. За ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з рішенням суду, виданим Звенигородським районним судом Черкаської області 10 липня 2012 року по справі № 2305/902/12, з [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки виконавчого комітету Богуславської міської ради (старости села Москаленки Світлани Рудешко) за № 17-15/105 від 21.09.2021 вбачається, що [PERSON] , 2008 року народження дійсно постійно проживає без реєстрації із лютого по липень 2021 року (за свідченнями сусідів а.с. 14-16) в житловому будинку свого діда [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 11). Також, згідно актів обстеження житлово - побутових умов проживання, складених 16 серпня 2021 року та 20 вересня 2021 року за участю старости села Москаленки та сусідів підтверджується, що [PERSON] проживає в житловому будинку [PERSON] по [ADDRESS] (а.с. 12, 13). Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на теперішній час дитина [PERSON] , [INFO] перестала проживати з матір`ю [PERSON] , а стала проживати з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18. За вищенаведених обставин по справі, суд вважає, що позов про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі. Чинним законодавством України не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів, однак передбачена можливість визнання його таким, що не підлягає виконанню. Так, згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи те, що аліменти є платежем цільового призначення, який підлягає сплаті тим з батьків, який добровільно не утримує дитину та стягуються на користь того з батьків, з ким дитина проживає і на чиєму утриманні перебуває, то за обставин, коли неповнолітня дитина проживає з батьком, окремо від матері, та знаходиться на його утриманні, вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає обґрунтованими. Таким чином, вирішуючи спір у справі в частині позовних вимог про припинення стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що на час розгляду справи настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини [PERSON] з батьком, який був зобов`язаний сплачувати аліменти на її ж утримання на користь матері [PERSON] , з якою дитина на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення [PERSON] сплати щомісячно аліментів на утримання дочки, що є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів, призначених рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 липня 2012 року у справі № 2305/902/12. На підставі ст.ст. 18, 179, 180, 181, 197 СК України,

Outcome: approved