Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із зазначеним\~позовом,\~який в\~подальшому уточнив.\~В обґрунтування\~позову вказує,\~що АТ\~«Криворізька теплоцентраль»\~надає послуги\~з централізованого\~опалення за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Відповідач є\~співвласником вказаної\~квартири,\~однак оплату\~за отримані\~послуги належним\~чином не\~здійснювала,\~у зв`язку\~з чим\~за період\~з \~22.07.2014\~по 27.05.2021\~утворилась заборгованість\~в розмірі\~52088,19\~грн.\~Просить стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь вказану\~суму заборгованості,\~інфляційні втрати\~в розмірі\~12951,20 грн. та 3% річних в розмірі 4726,85 грн. 01 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ухвали від 27.01.2022 позовну заяву залишено без руху. 11.02.2022 надійшла позовна заява з уточненими обставинами та розрахунками. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Останній на праві приватної спільної часткової власності (1/ 2 частка) належить квартира за адресою: [ADDRESS] , за якою позивачем надаються комунальні послуги з централізованого опалення. Відповідач вчасно оплату за надані послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за період з 22 липня 2014 року по 27 травня 2021 року становить 52088,19 грн. Крім того, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 12951,50 грн. та 3% річних у розмірі 4726,85 грн. Правильність нарахування зазначених сум підтверджується розрахунками. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами\~ЦК України,\~\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~(далі - Правила). Статтею 322\~ЦК України\~ передбачено,\~що власник\~зобов`язаний\~утримувати майно,\~що йому\~належить,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~ Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 3 вказаної вище статті встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 01 травня 2019 року вступив в дію\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 5 Закону №2189-VIII\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі,\~з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач\~фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2,5 частини другої статті 7 зазначеного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом;\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 22 липня 2014 року по 27 травня 2021 року у розмірі 52088,19 грн. Виходячи з п.12, 21 Правил №630 нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежить від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначається відповідно до розміру опалювальної площі. Таким чином, власники квартир зобов`язані здійснювати оплату комунальних послуг за опалення незалежно від фактичного користування вказаними послугами. Разом з тим, відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. Із поданих позивачем доказів встановлено, що право власності на 1/ 2 частку квартири [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем 22 липня 2014 року, номер запису про право власності: 6467438. Доказів про успадкування іншої частки квартири після смерті попереднього співвласника [PERSON] суду не надано. Отже, відповідач повинна нести відповідальність по сплаті комунальних платежів, нарахованих за вказаною вище адресою відповідно до розміру її частки у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань та наявністю заборгованості позивачем, відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України,\~нараховано інфляційні втрати за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1/2 частину суми заборгованість за централізоване опалення, а саме у розмірі 26044,10 грн., інфляційні втрати у розмірі 6475,60 грн., 3% річних у розмірі 2363,42 грн., а всього 34883,12 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів частини першої\~статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 1135 грн. (2270 грн. / 2).

Outcome: partial