Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває вищезазначена цивільна справа. 19.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Воловецької селищної ради, третьої особи Воловецької державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно- домоволодіння за адресою [ADDRESS] . 19.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 22.12.2021 заяву адвоката Чобалько Михайла Володимировича, поданого в інтересах позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог, зміну підстави і предмету позову, прийнято до провадження. 24.02.2022 закрито підготовче провадження цивільної справи за позовом [PERSON] до Воловецької селищної ради, [PERSON] про визнання заповіту нікчемним, визнання права власності на нерухоме майно та призначено судовий розгляд. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, викладені у заяві про збільшення позовних вимог від 15.12.2021 р. Представник відповідача Воловецької селищної ради Галабурда І.І. подав заяву про слухання справи без його участі, вирішення спору залишив на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.07.2021 року позивач звернувся з первісним позовом до Воловецької селищної ради, третьої особи Воловецької державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно- домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Пізніше, 15.12.2021 позивач збільшив позовні вимоги, в яких просив суд залучити відовідача [PERSON] , визнати заповіт від 18.02.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Скотарської сільської ради, складений [PERSON] нікчемним, визнати за ним право власності на 1/5 частину домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] ; на 1/5 частину цього ж домоволодіння, яка належала спадкодавцю [PERSON] , 1/5 частину, яка належала спадкодавцю [PERSON] ; 1/5 частину домоволодіння, яка належала спадкодавцю [PERSON] , а також визнати в цілому за позивачем право власності на 4/5 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Надаючи оцінку заявленим та збільшеним позовним вимогам, суд прийшов наступного висновку. Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги. Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги. Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Виходячи з положень п.3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. За змістом поданої до суду заяви про збільшення позовних вимог від 15.12.2021, позивач [PERSON] фактично подав заяву, якою змінив предмет позову, виклавши заявлені вимоги в новій редакції відмінній від вимог викладених у первісній заяві, додавши окремі позовні вимоги щодо визнання заповіту нікчемним, також змінені підстави позовних вимог в частині доведення обставин набуття права власності на спірний об`єкт нерухомого майна та порядку розподілу майна, що є недопустимим в розрізі положень цивільного процесуального законодавства. Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі №761/7978/15-ц, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17. З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у разі збільшення позивачем позовних вимог, направлених на одночасну зміну предмета і підстави позову (що має місце у справі, яка розглядається), суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог . Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити в задовленні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed