Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він є сином [PERSON] , померлої [INFO] та визначити йому додатковий термін, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що його матері [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,9424 га , в межах згідно з планом, у тому числі сільськогосподарських угідь - 3,9421 га, з них рілля - 3,9421 га, кадастровий номер 5124786600:01:001:0101, яка розташована на території Петрівської сільської ради та яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилось належне їй спадкове майно. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, заявник отримав відмову у зв`язку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шести місяців і не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, у наданих документах відсутні докази того, що він є сином [PERSON] , померлої [INFO] . Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що він є сином [PERSON] , померлої [INFO] та визначити йому додатковий термін два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідачі на стадії підготовчого провадження звернулись до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився позивач у справі - [PERSON] , його батьками російською мово зазначені « [PERSON] , [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.9). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). З довідки Тарутинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області №40/82-116 від 25.11.2021 року вбачається, що родинні відносини між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] встановити не можливо та заявникубуло рекомендовано звернутись до суду (а.с.17). Однак, з витягу з погосподарської книги за особовим рахунком № [NUMBER] за 1980-1982 роки де у списку членів сім`ї зазначені російською мовою: « [PERSON] - глава семьи; 25.06.1939 г.р.; [PERSON] - жена, 17.04.1943 г.р.; [PERSON] - сын, [INFO] ; [PERSON] - сын, [INFO] ; [PERSON] - сын, [INFO] (а.с.20). З наведеного вбачається, що помилка в написанні прізвищ виникла в результаті не вірного перекладу. Тож, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] , а тому вважає встановленим факт родинних відносин. Щодо позовних вимог позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд дійшов до наступного. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Позивач [PERSON] , як спадкоємець майна померлої [INFO] матері [PERSON] за заповітом 19.10.2021 року звернувся до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак позивач отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з тим, що ним пропущений строк для прийняття спадщини і він не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини(а.с.16). Строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем у зв`язку з тим, що він не знав про наявність заповіту. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тож, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved