Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем проживала однієї сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по 2014 рік. Мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. За цих підстав просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання також не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим справу розглянуто в його відсутність у заочному порядку на підставі наявних даних і доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що в силу закону відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , необхідно визначити в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідачем не надано доказів неможливості сплачувати аліменти на утримання дитини в такому розмірі. Таким чином, позов необхідно задовольнити. При цьому відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved