Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

07 червня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , записати його батьком дитини. Позивач посилається на те, що у період з серпня по жовтень 2015 року вони з відповідачем проживали однією сім`єю, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах. Він знав про те, що відповідач вагітна від нього, і після народження дитини надавав їй матеріальну допомогу. Відповідач сама визнавала факт його батьківства, зверталася до нього з різних питань щодо життя дитини, надавала йому дитину для зустрічей та спілкування. Фактично він виконував батьківські обов`язки, не будучи записаним батьком. У 2021 році відповідач почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Він не може провідувати дитину у дитячому садку, оскільки юридично не є його батьком. Саме перешкоди з боку відповідача у зустрічах з дитиною змушують його звернутись до суду з позовом про визнання батьківства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову. Тому суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на судовий запит надано копію актового запису про народження № 419 від 05 травня 2016 року, складеного Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно цього актового запису, [PERSON] народився [INFO] у місті Павлограді Дніпропетровської області. Матір`ю дитини записана громадянка України [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька - [PERSON] - записані на підставі заяви матері № 36-04/05.01-38 від 05 травня 2016 року. Як передбачено частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Таким чином відомості про батька дитини [PERSON] записані за вказівкою матері [PERSON] , позивач [PERSON] вважає себе батьком цієї дитини і пред`явив позов про визнання свого батьківства. Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року за клопотанням позивача було призначено у справі судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ? Проведення експертизи доручено Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» 30 грудня 2021 року КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» було повернуто без виконання ухвалу від 17 серпня 2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи з дитиною на експертизу. 24 вересня 2021 року на електронну пошту суду надійшла заява від імені [PERSON] , за змістом якої відповідач визнає позовні вимоги, згодна з тим, що [PERSON] є біологічним батьком її дитини [PERSON] , просить розглянути справу без проведення генетичної експертизи і без її присутності. З цього можна зробити висновок, що відповідач визнає факт наявності кровного споріднення між позивачем та дитиною. Відповідно до положень частини 1 статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Факт наявності кровного споріднення між позивачем та дитиною визнаний сторонами і не підлягає доказуванню. Суд не має підстав для обгрунтованого сумніву у достовірності цього факту чи добровільності його визнання. Судово-генетична експертиза на предмет встановлення батьківства не проводилась у зв`язку з неявкою сторін до експертної установи. Як передбачено пунктом 2.13.1 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 908 грн (а.с.1). Згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач згідно поданої заяви визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому 50 відсотків сплаченого судового збору (454 грн) підлягає поверненню позивачу. Інші 50 відсотків судового збору у розмірі 454 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved