Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач Орган опіки і піклування Бобрицької сільської ради Черкаської області звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , яка проживає без реєстрації у будинку її співмешканця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька дитини записані зі слів матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно характеристики старости Грищинецького старостинського округу №1 виконавчого комітету Бобрицької сільської ради, відповідач [PERSON] постійної роботи та власного житла не має, іноді працює по найму, отримує пенсію по інвалідності. Співмешканець відповідача [PERSON] має судимість, часто вживає алкогольні напої, влаштовує сварки, застосовує фізичну силу, ображає [PERSON] та його матір, лається нецензурними словами. Спроби [PERSON] захистити себе та матір призводять до поглиблення конфлікту між [PERSON] та співмешканцем матері. Внаслідок цього дитина, відчуваючи себе в небезпеці, залишила місце свого проживання. Працівники служби у справах дітей разом із старостою Грищинецького старостинського округу з метою контролю за станом утримання і виховання дитини, відвідали [PERSON] за місцем проживання, та під час огляду було встановлено, що з червня 2021 року дитина вдома не проживає, мати повідомила, що [PERSON] проживає у сусідки, із сином вона давно не спілкувалась, пояснити, чому не виконує належним чином батьківських обов`язків, не змогла. З відповідачем було проведено бесіду щодо її неналежної участі у вихованні дитини та було попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, надано термін для виправлення ситуації. Повторна перевірка показала, що не зробивши для себе відповідних висновків, [PERSON] і надалі продовжує байдуже відноситись до своєї дитини, ухилятись від виконання батьківських обов`язків, із сином взагалі не контактує, не цікавиться його життям, навчанням, спортивними досягненнями, станом здоров`я. На зауваження працівників служби відповіла, що її все влаштовує і вона не збирається ніяким чином змінювати ситуацію на краще, тим самим практично самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов`язків. На даний час неповнолітній [PERSON] тимчасово влаштований в сім`ю жительки с. Тростянець - [PERSON] , [INFO] , з якою в нього склались близькі стосунки. Він знаходяться на її утриманні, вона забезпечує його всім необхідним для його нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребує дитина. Дитина живе в повноцінній сім`ї, в якій батьківські обов`язки по його вихованню та утриманню виконує чоловік [PERSON] . [PERSON] категорично відмовляється повертатись додому і підтвердив своє бажання проживати в сім`ї [PERSON] . Остання піклується про дитину, займається його вихованням та навчанням, лікуванням. Таким чином, оскільки відповідач не цікавиться своєю дитиною, її не хвилює його матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток. Така поведінка відповідача свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина. Просить суд позбавити відповідача батьківських відносно неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача аліменти на користь органу опіки і піклування Бобрицької сільської ради Черкаської області на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача - органу опіки і піклування Бобрицької сільської ради Черкаської області - Харитоненко Н.А. у судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити (а.с.50). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.04.2006 (а.с.15). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька № 00033378819 від 27.10.2021, відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.19). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 29.01.2015 Канівським РС УДМС України в Черкаській області, вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] перебуває у зареєстрованому 30.12.2014 виконкомом Тростянецької сільської ради Черкаської області шлюбі з громадянином [PERSON] , 1978 р.н. (а.с.18). Згідно протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дитини Бобрицької сільської ради Черкаської області від 22.10.2021 вирішено службі у справах дітей Бобрицької сільської ради підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1985 р.н. по відношенню до її сина [PERSON] , 2006 р.н. та відповідність його інтересам дитини (а.с.10-14). Рішенням сільського голови Бобрицької сільської ради Черкаської області №94 від 29.11.2021 затверджено висновок №97/01-14 від 15.11.2021 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , 1985 р.н. по відношенню до дитини, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.6-9). Відповідно до довідки директора КЗ «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області №48 від 09.11.2021, [PERSON] , 2006 р.н. навчається в 9 класі КЗ «Грищинецький ліцей» з 01 вересня 2021 року (а.с.20). Відповідно до характеристик директора КЗ «Грищинецький ліцей» Бобрицької сільської ради Черкаської області №47 від 09.11.2021 та №49 від 11.11.2021, [PERSON] не проживає з мамою через складні матеріальні і моральні стосунки, які потребують вирішення. Після повернення [PERSON] на навчання в Грищинецький ліцей з вересня 2021 року, відповідач не цікавиться справами сина, не володіла інформацією щодо його навчання. [PERSON] не бажає проживати з мамою через складні стосунки з її співмешканцем (а.с.21,23). Згідно характеристики старости Грищинецького старостинського округу №1 виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Черкаської області №26 від 20.10.2021, [PERSON] , 1985 р.н. останні п`ять років проживає без реєстрації в с. Тростянець. Власного житла та постійної роботи не має. Іноді працює по найму, отримує пенсію по інвалідності. З червня місяця 2021 року син [PERSON] з [PERSON] не проживає (проживає в іншій сім`ї). Мати життям сина не переймається та не цікавиться, кошти на його одяг не витрачає, харчування не забезпечує, із сином не контактує (а.с.23). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 14.09.2021, вбачається, що за місцем проживання відповідача [PERSON] є окрема кімната для дитини з ліжком та письмовим столом, але ні підручників, ні канцелярського приладдя немає. Шафи для зберігання одягу та особистих речей немає. Встановлено, що з червня місяця дитина не проживає разом з матір`ю, а живе у сусідки, додому повертатися не хоче. Причину такої поведінки мати пояснити не змогла. Комісією рекомендовано та попереджено [PERSON] про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Зобов`язано у місячний термін прикласти максимум зусиль для того аби дитина проживала вдома (а.с.25) Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 19.10.2021, встановлено, що за місцем проживання відповідача [PERSON] дитина дома не перебуває, мати з сином не спілкувалася, ніяких зусиль, щоб повернути сина додому не прикладала. Повідомила, що нічого у своєму життя змінювати не бажає, усувати причини, які призвели до виникнення даної ситуації вона не бажає (а.с.26). Відповідно до Акту обстеження умов перебування дитини, яка залишилася без батьківського піклування від 19.10.2021, встановлено, що неповнолітній [PERSON] , 2006 р.н. проживає у сім`ї [PERSON] , 1989 р.н. в [ADDRESS] . Стан здоров`я дитини задовільний. Зі слів дитини, співмешканець матері виганяє його з дому, ображає, обзиває нецензурними словами (а.с.27). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Бобрицької сільської ради Черкаської області №15-ОД від 19.10.2021, [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування тимчасово влаштовано на виховання в смію громадянки [PERSON] , 1989 р.н. (а.с.28). Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Так згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку начальника служби у справах дітей Бобрицької сільської ради №97/01-14 від 15.11.2021 вирішено за доцільне позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , 1985 р.н. по відношенню до дитини, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.6-9). Під час розгляду даної справи судом встановлено, що [PERSON] жодних спроб на відновлення відносин зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] не робила та самоусунулася від його виховання та утримання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів, які могли б спростувати вказані вище обставини відповідачем до суду надано не було, факти створення будь-ким перепон у спілкуванні відповідача зі своїм сином судом не встановлені та відповідачем про такі не повідомлені. Таким чином, під час розгляду справи було достовірно встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина - [PERSON] , [INFO] , не забезпечує його необхідним навчанням, медичним доглядом, вихованням та матеріальним забезпеченням, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про сина та займатись його вихованням. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати своїх дітей, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, зобов`язана та має можливість утримувати свою дитину, суд вважає, що позов у цій частині також підлягає до задоволення, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1816,00 грн. (за дві позовні вимоги по 908,00 грн. за кожну) підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивача було звільнено від цих витрат при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved