Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

[PERSON] 25.10.2021 року звернулася в суд з позовом, в якому просила винести рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. У позові вказує на те, що вона, [PERSON] , та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 14.02.2018 року у Виконавчому комітеті Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 04. У шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З серпня 2021 року сторони спільно не проживають, так як фактичні шлюбні відносини між ними припиненні. Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . За весь час окремого проживання відповідач не надавав та не має наміру надавати допомогу на утримання дружини, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований, має високий дохід, інших осіб на утриманні не має. Оскільки позивачка інших джерел доходу не має, змушена звернутись до суду з даним позовом, просить позов задовольнити. Провадження у справі відкрито ухвалою від 18.11.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 31.01.2022 року відповідач [PERSON] скерував в суд відзив на позов, в якому вимоги позивачки заперечив. Пояснив, що перебуває з позивачкою у зареєстрованому шлюбі. При подачі 27.07.2021 року позивачкою в Шевченківський районний суд м. Львова позову про розірвання шлюбу, позивачка умисно приховала від нього та суду факт вагітності другою дитиною. Відтак, судом відкрито провадження. Згідно судового наказу від 12.08.2021 року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј від частки доходу. Та згідно судового наказу від 08.11.2021 року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј від частки доходу. Таким чином, розмір аліментів на дітей становить 1/2 частину всіх його доходів, які він добровільно сплачує. Враховуючи наведене вважає необґрунтованою суму заявлену позивачко в якості аліментів на утримання дружини - 3000грн. Розмір його місячного доходу становить 19000грн., 70% з яких у разі задоволення позову він віддаватиме на утримання дітей та дружини. Крім цього, зазначив, що він перебуває на військовій службі в Західному територіальному управлінні внутрішнього аудиту Міністерства оборони України , не забезпечений житлом, що стверджується витягом з Наказу №26 від 30.03.2021 року. Вартість орендованої квартири по [ADDRESS] складає 8000грн. Крім цього, вважає, що вимоги позивачки суперечать ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Просить відмовити у позові. 10.02.2022 року представник позивачки скерувала відповідь на відзив, в якій спростувала доводи відповідача. Звернула увагу, що в суді на розгляді перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей. У зв`язку з цим твердження відповідача про перерахунок 70% його доходу на утримання дітей та дружини не знаходить підтвердження. Посилання відповідача на ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не може застосовуватись в даному випадку, так як стосується примусового стягнення. Крім цього, законодавством не закріплено максимального розмір аліментів на утримання дітей в часті від доходу платника. Також, твердження відповідача про завищений розмір аліментів на дружину є необґрунтованим, оскільки станом на січень 2022 року мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2481грн., а позовні вимоги заявлені з огляду на цю обставину. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, що викладенні у позові та відповіді на відзив, просила цей позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, з мотивів наведених у відзиві на позов. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ./а.с.5/. У шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У матеріалах справи містяться копії свідоцтв про народження дітей : серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . /а.с.6-7/. Позичка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З серпня 2021 року сторони спільно не проживають, так як фактичні шлюбні відносини між ними припиненні. Діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Даний факт стверджується довідкою про реєстрації місця проживання [PERSON] від 16.11.2018р. /а.с.8/ та не заперечується відповідачем. Позивачкою 28.07.2021 року подано в суд позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Згідно судового наказу від 12.08.2021 року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј від частки доходу. Та згідно судового наказу від 08.11.2021 року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј від частки доходу. Заборгованості по сплаті аліментів немає. Відповідач офіційно працевлаштований, має офіційний постійний дохід, розмір якого коливається від 19229,00грн. до 24629,26грн., що стверджується довідками за 2021р.- січень 2022р. Інших осіб на утриманні не має. Позивачка здійснює догляд за дитиною [PERSON] , [INFO] , інших джерел доходу не має. У відповідності до ч.1 ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч.ч.2, 4, 6 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, право на аліменти дружина з дитиною до 3-х років має незалежно від того, чи працює вона, і яке у неї матеріальне становище. Проте, при встановленні суми аліментів, що сплачуватиметься, враховується матеріальне становище чоловіка або дружини, що дозволятиме виділяти з його або її доходів певну суму на такі витрати. Згідно ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач, враховуючи його доходи, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу до досягнення меншою дитиною трирічного віку. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів на утримання позивачки в розмірі 2500грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує надані суду документи щодо матеріального становища сторін. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такі аліменти слід стягувати з дня звернення позивачки в суд з позовом і до досягнення меншою дитиною трирічного віку. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 992,40 грн. судового збору. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial