Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

06.01.2022 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить продовжити строк дії рішення про визнання особи недієздатною та призначення опікуна відносно [PERSON] , [INFO] . Заявник та представник заінтересованої особи не з`явилася в судове засідання, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 2 ст.197 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. 05 грудня 2019 року рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області у справі № 237/2614/19 ухвалено рішення, яким визнано [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Горлівка Донецької області недієздатним. Призначено [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] .Рішення оскаржено не було та набрало законної сили 08 січня 2020 року. Судом встановлено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, мешкає разом із [PERSON] за адресо: [ADDRESS] . На теперішній час у [PERSON] продовжується хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок чого [PERSON] продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. Судом також встановлено, що продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним заявниці необхідно для оформлення над ним опіки та отримання державної соціальної допомоги у зв`язку з цим. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст. 60, 63 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 063185, виданої Міжрайонною психіатричною медико - соціальною експертною комісією міста Маріуполь, [PERSON] , [INFO] є інвалідом І «Б» групи з 21 березня 2019 року, інвалідність с дитинства, встановлена безстроково. Нездатний до трудової діяльності, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна. Ухвалюючи рішення від 24 жовтня 1979 року у справі Винтерверп (Winterwerp) против Нидерландов Європейський Суд виходив із того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини визнав невиправданим рішення судді розглянути справу на підставі письмових доказів, без особистої присутності громадянина і заслуховування його доводів і визнав, що в даному розгляді мало місце порушення принципу змагальності і тим самим порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При вирішенні заяви судом досліджено висновок судово-психіатричної експертизи за №13 від 15.02.2022 року (а.с.19-25), згідно якого у [PERSON] виявлена хронічне душевне захворювання через що він потребує стороннього догляду та нагляду. Досліджені докази свідчать про можливість призначення заявника опікуном.

Outcome: approved