Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

У грудні 2021 року КС «СуперКредит» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором про споживчий кредит № СК-39/032/20/71/95С від 24.07.2020 року, станом на 08.12.2021 року в сумі 5203,47 грн., а також судові витрати в розмірі: 2100,00 грн. - правова допомога, 2270,00 грн. - судовий збір. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24.07.2020 року між КС «СуперКредит»та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № СК-39/032/20/71/95С про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн. Позивач вказує, що виконав умови договору та перерахував відповідачу вищевказану суму за його заявою на перерахування коштів на цільовий внесок в додатковий капітал. Всупереч умовам укладеного договору, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого в нього станом на 08.12.2021 року склалась заборгованість перед позивачем в розмірі 5203,47 грн., яку [PERSON] добровільно не погашає. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позові просив справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 24.07.2020 року між КС «СуперКредит»та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № СК-39/032/20/71/95С, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн. (а.с. 5-6). Згідно п. 3.1 Договору кредит надається відповідачу у національній валюті України, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал за заявою відповідача. Так, згідно п. 3.2, п. 3.3 Договору, плата за користування кредитом становить 78% річних. Кредит надається строком на 24 місяці. Відповідно до п. 3.5 Договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. У п.п. 8 п. 2.4 Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком платежів частину кредиту щомісяця не пізніше 24 числа, вказаного в графіку платежів. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.07.2020 року (а.с. 8). У свою чергу, відповідачем було порушено п. 3.3 Договору, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій за договором про споживчий кредит № СК-39/032/20/71/95С, з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою становить 5203,47 грн., з яких: 1672,68 грн. - прострочене тіло кредиту станом на 08.12.2021 року, 3530,79 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 10.04.2021 року по 08.12.2021 року. Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача будь-якими доказами. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за договором про споживчий кредит, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства КС «СуперКредит» вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 5203,47 грн. Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2270,00 грн. сплаченого судового збору. Разом з тим, відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом. Як вбачається з Договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, платіжного доручення № 3514 від 10.12.2021 року, позивачем було сплачено адвокату Білецькому Богдану Михайловичу, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5618/10 від 17.03.2016 року, 2100,00 грн. за надані ним послуги. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved