Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що їй належить 1/5 частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вищевказаному будинку вона проживає разом із своєю молодшою донькою та чоловіком, однак у вищевказаному будинку є зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які не проживають у такому понад сім років. Після оформлення правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності, вона дозволила й надалі проживати відповідачам у будинку. Згідно довідки № 1257 від 17.07.2020 року, виданої Великоберезнянською селищною радою, то з такої вбачається, що громадяни [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживають. На теперішній час відповідачі не дозволяють їй розпоряджатися своїм майном, забороняють робити ремонт в будинку, а відповідач [PERSON] майже кожного дня вчиняє із нею сварку та скандал, й стверджує, що половина будинку це його власність. Позивач вказує у позові, що відповідачі не мають відношення до нерухомого майна, а їх реєстрація у будинку, що належить їй на праві приватної власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні таким, й оформленні субсидії. А тому позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, шляхом зняття їх з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою. В судове засідання позивачка [PERSON] з`явилася, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав,викладених у такому. В судове засідання не з`явився представник позивачки- адвокат Штефаняк І.І. про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Позивачка зазначила, що не заперечує проти розгляду справи у відсутності адвоката Штефаняк І.І. В судове засідання не з`явилися відповідачі [PERSON] та [PERSON] , про причини неявки суд не повідомили,хоча були належним чином оповіщенні про час та місце розгляду справи. Однак до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що [PERSON] не згідна з позовною заявою та вважає її такою, що порушує її законні права та інтереси, виходячи з наступного. Позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги та надає копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.1976 року. Вивчивши детально даний документ можна побачити, що право на спадщину також належить і їй, як доньці свого батька. Отже, в неї таке ж право власності на частку в зазначеному будинку як і у позивачки, а тому вона вважає, що позбавлення її правом користування будинком є безпідставним. Просить в задоволенні позову відмовити. В судове засідання з`явився представник відповідача [PERSON] адвокат - Цуга Ю.Ю., який 13.09.2021 року подав до суду відзив на позов, де указав, що відповідач [PERSON] повністю незгідний з даним позовом, вважає його необгрунтованим та безпідставним, враховуючи наступне. Позивач стверджує, що є власником 1/5 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] на підтвердження чого надала ксерокопію правовстановлюючого документа. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 274285065 від 10.09.2021 року, за пошуком [ADDRESS] , відсутня інформація щодо будь-яких власників даного будинку. Крім цього, якщо припустити, що позивачка є співвласником даного житлового будинку і їй належить 1/5 частки, то з ксерокопії свидетельства о праве на наследство по закону вбачається, що іншими співвласниками, крім позивачки є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Позивачкою не залучено до справи інших співвласників, не надано доказів про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією й тією самою особою. Отже, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини,на якій грунтується позов, а тому у задоволенні позову слід відмовити. В судове засідання не з`явився представник третьої особи Великоберезнянської селищної ради, однак від селищного голови Кирлик Б. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, рішення залишає на розгляд суду. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника відповідача - [PERSON] - адвоката Цуга Ю.Ю., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником, а саме: 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.1976 року. Також в матеріалах справи є копія про народження позивачки [PERSON] та копія свідоцтва про укладення шлюбу, де зазначено, що [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 27.04.1985 року та після укладення шлюбу присвоєно прізвища дружині - [PERSON] . З копії будинкової книги убачається, що по [ADDRESS] прописані громадяни, зокрема, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки, яка видана виконавчим комітетом Великоберезнянської селищної ради від 17.07.2020 року за №1257, громадяни [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживають. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 та ч. 1 ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~ Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання є\~Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Згідно ст. 11 цього Закону реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснюється органом реєстрації. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав №5 від 7 лютого 2014 року роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України) Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене та наведені обгрунтування у позові, суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано суду доказів про те, що відповідачі [PERSON] , та [PERSON] не проживають у житловому будинку [ADDRESS] , без поважних причин понад один рік. Зокрема, позивач [PERSON] не довела суду, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в даному будинку понад сім років, як було зазначено позивачкою у позові. Оскільки з Довідки № 1257 від 17.07.2020 року, виданої Великоберезнянською селищною радою не вбачається та не підтверджено доказами, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають тривалий час. Також позивачкою не надано доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] створюють їй перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні житловим будинком. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи Великоберезнянська селищна рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком та зняття їх з реєстрації місця проживання є необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed