Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та після збільшення позовних вимог просила ухвалити рішення, яким встановити факт її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини разом із матір`ю, спадкодавцем - [PERSON] , 1913 року народження, яка померла [INFO] . Вимоги заяви обґрунтовано тим, що після смерті батька заявниці, [PERSON] , оформила право на спадщину згідно заповіту, складеного 25.06.2001 року, та отримала правовстановлюючі документи на житловий будинок по [ADDRESS] , у якому разом з чоловіком почали проживати біля матері [PERSON] , оскільки через похилий вік вона потребувала стороннього догляду. З 2001 року до дня смерті матері проживали разом з нею у будинку [ADDRESS] , вели спільне господарство та мали спільний побут. Також разом з чоловіком здійснили поховання матері. На даний час виявилося, що у власності померлої матері заявниці, [PERSON] , була земельна ділянка (пай), проте у видачі правовстановлюючого документу їй відмовлено на тій підставі, що на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем без реєстрації та пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини. За життя мати заявниці, 18.12.2006 року, зробила письмове розпорядження на випадок смерті на користь [PERSON] , її чоловіка, який спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Натомість заявниця, як спадкоємець першої черги за законом, бажає реалізувати своє право на спадщину. Ухвалою Городенківського районного суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 04.01.2022 року. 15.12.2021 року та 11.01.2022 року селищний голова Чернелицької селищної ради на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. 04.01.2022 року розгляд справи не відбувся через перебування головуючої судді у відпустці. 20.01.2022 року розгляд справи не відбувся через перебування головуючої судді на лікарняному. 10.02.2022 року представник [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено. 21.02.2022 року [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, також просила залучити до участі у справі як заінтересовану особу [PERSON] та витребувати від нотаріусів Коломийського (Городенківського) нотаріального округу матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 24.02.2022 року ухвалою Городенківського районного суду залучено до участі у справі заінтересовану особу [PERSON] , судове засідання відкладено на 16.03.2022 року та витребувано від нотаріусів матеріали спадкової справи. У судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про визнання вимог заяви та ухвалення рішення про встановлення факту проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] . Також зазначив, що право на спадщину за заповітом, складеним на нього померлою [PERSON] , не реалізував. Дії заінтересованої особи [PERSON] не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши заявницю та її представника, заслухавши свідків по справі, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявниця [PERSON] звернулася до суду для встановлення факту її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із матір`ю - спадкодавцем [PERSON] . Судом встановлено, що заявниця [PERSON] (дошлюбне - [PERSON] ) є дочкою [PERSON] ,яка померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, виданого 24.02.1958 року, запис за №2, серія [NUMBER] , де батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 18.12.2006 року [PERSON] посвідчила у секретаря Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області заповіт, зареєстрований в реєстрі за №48, яким заповіла все своє майно [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Копачинською сільською радою Городенківського району від 25.12.2006, актовий запис №11, серія [NUMBER] . Заінтересована особа [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 09.10.1976 року, запис за №10, серія [NUMBER] . Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом з`ясовано, що заявниця вже оформила право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті батька [PERSON] - на житловий будинок по [ADDRESS] . На даний час [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку (пай) за законом. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія І-ІФ №021017, [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Копачинської сільської ради народних депутатів передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 4572 га. Підставою звернення заявниці до суду стало те, що постановою нотаріуса від 23.09.2021 року їй відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом та заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] , оскільки вона не була зареєстрованою разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та з поданих нею документів неможливо встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та здійснювала за нею догляд. Підтвердженням вищевказаного є довідка, видана виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 06.09.2021 року №208 про те, що сім`я [PERSON] та [PERSON] з 2001 року, після смерті їхнього батька [PERSON] , фактично проживали з [PERSON] , 1913 року народження, до дня її смерті. Надавали допомогу в побуті, вели спільне господарство, та після смерті [PERSON] здійснили її поховання. Також, згідно довідки фельдшерсько-акушерського пункту с.Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області від 19.10.2021 року [PERSON] доглядала за матір`ю [PERSON] . Крім цього, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 09.09.2021 року [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] проживали без реєстрації у домогосподарстві своєї матері по [ADDRESS] , допомагали їй у побуті та веденні господарства до дня її смерті. Також здійснювали поховання [PERSON] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 17.02.2022 року №54 [PERSON] , яка померла [INFO] на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживали без реєстрації [PERSON] , дочка, 1958 року народження, та [PERSON] , зять, 1952 року народження, та здійснювали за нею догляд. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] із померлою [PERSON] . Вказали, що є сусідами заявниці та її чоловіка, та знають їхню сім`ю. Підтвердили, що після смерті батька заявниці, [PERSON] , у 2001 році вона з чоловіком [PERSON] переїхали проживати до [PERSON] , оскільки остання хворіла та потребувала догляду. З того часу постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . Також заявниця з чоловіком здійснили поховання [PERSON] . Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Наведений висновок зробив Верховний Суд у справі №484/747/17 від 10.01.2019 року. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На виконання ухвали суду від 24.02.2022 року про витребування з Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та від приватних нотаріусів Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватний нотаріус Яшан Р.Р. та державний нотаріус Капріян С.В. надали інформацію про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Суд враховує, що встановлення факту постійного проживання з померлою надасть змогу заявниці оформити право на спадщину за законом на нерухоме майно. Судом встановлено, що заінтересована особа [PERSON] не звертався до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом, що підтверджується інформацією від нотаріусів Коломийського районного нотаріального округу та про що зазначив у поданій ним до суду заяві. Таким чином, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Отож, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадкових прав, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту постійного проживання заявниці [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - [PERSON] , 1913 року народження (мамою), яка померла [INFO] .

Outcome: approved