Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-11 00:00:00

Відповідач [PERSON] клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та відзив до суду не подав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які в даний час перебувають на утриманні позивачки [PERSON] . Вказані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 16 квітня 2013 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 02 липня 2014 року на бланку серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 08 серпня 2019 року на бланку серії [NUMBER] , довідкою №58 виданою старостою с. Вовчинець Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області 25 січня 2022 року. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач [PERSON] зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх синів. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача [PERSON] у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально своїх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей. Суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2022 року складає 2100 гривень, на дітей віком від 6 років з 1 січня 2022 року складає 2618 гривень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати на утримання синів. В порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує синів та забезпечує їх відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Також в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров`я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб. Суд вважає безпідставною вимогу позивачки про визначення розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дітей сторін слід задовольнити частково. Крім того, відповідач не утримує позивачку як дружину з якою проживає малолітня дитина. Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно вимог ст. 80 СК України позивачка має право на отримання аліментів від відповідача за рішенням суду. Дане право порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дружину, з якою проживає малолітня дитина, якій не виповнилось трьох років. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року складає 2481 гривня. Таким чином, суд вважає, що вимогу позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дружини з якою проживає малолітня дитина, якій не виповнилося три роки, слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява була подана до суду 01 лютого 2022 року. Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 827 гривень судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надав суду доказів не співмірності витрат. Витрати позивачки на правничу допомогу склали 2500 гривень. Суд вважає, що на користь позивачки слід стягнути 2083 гривні 33 копійки в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог. Суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували розмір доходу відповідача, суд вважає, що негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей слід допустити 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та в розмірі 1/8 частини мінімальної заробітної плати. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial