Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначив, що 29 квітня 1989 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Андрушівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області, актовий запис №25. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їх спільне з відповідачем життя не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, сім років вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Малолітніх та неповнолітніх спільних дітей у шлюбі не мають. В позасудовому порядку розірвати шлюб є неможливим, оскільки відповідач уникає зустрічі із нею. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що 29 квітня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Андрушівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис №25 (а.с.5). Малолітніх та неповнолітніх спільних дітей у шлюбі не мають. На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, сім років проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Згідно ст.113 СК України, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Понесені позивачкою судові витрати з відповідача на її користь не стягувати.

Outcome: approved