Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

КП «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2015 року по 01 листопада 2021 року в сумі 49822,75 грн., що складається з: суми основного боргу в розмірі 43838,21 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 4242,09 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 1742,35 грн. Одночасно позивач просить стягнути із відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] є приватною власністю відповідача на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 квітня 2014 року. КП «Жовтоводськтепломережа» на відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Враховуючи, що в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не погашається позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення. Відповідач надав відзив на позов, де зазначив що позовні вимоги не визнає, просив застосувати строки позовної давності. Вказує, що послугами КП «Жовтоводськтепломережа» не користується та договору про надання послуг між ними укладено не було. Зазначає що, 16 березня 2015 року звернувся до позивача з заявою щодо відключення від мереж центрального опалення, на що отримав відповідь в якій зазначено, що відключення окремих споживачів від мереж централізованого опалення законодавством не передбачено, та надано рекомендації звернутися до міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж центрального опалення та ГВП при виконавчому комітету Жовтоводської міської ради. Вказує, що звертався з заявою до міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП виконавчого комітету Жовтоводської міської ради із заявою про надання йому дозволу на відключення від центрального опалення квартири [ADDRESS] . Про те, без надання дозволу самовільно здійснив відключення від системи центрального опалення та повідомив позивача, про що склав заяву від 30 жовтня 2015 року, за підписом трьох сусідів. Крім того, 12 листопада 2021 року звертався до позивача із заявою про припинення нарахування коштів за неотримання послуги з опалення квартири у зв`язку з відсутністю опалювальної системи. У зв`язку з цим вважає незаконними нарахування його боргу позивачем. Представник позивача Марченко Р.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину № 472 від 16 квітня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюк В.О., відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 30). КП «Жовтоводськтепломережа» на відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2015 року по 01 листопада 2021 року в сумі 49822,75 грн., що складається з: суми основного боргу в розмірі 43838,21 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 4242,09 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 1742,35 грн. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24.06.2004 року №1875-IV встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно заяви від 30 жовтня 2015 року, [PERSON] самовільно здійснив відключення від системи центрального опалення без отримання відповідного дозволу на відключення (а.с.34). Пунктом 24 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року споживачеві надано право на відмову від отримання послуг з централізованого опалення, але відключення споживача від мереж централізованого опалення відповідно до п.25 Правил здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII із змінами від 03 грудня 2020 року, відповідно п.7 розділу VI прикінцевих та перехідних положень визначено, що у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Крім того, самовільне відключення від мереж центрального опалення заборонено згідно з вимогою ст. 7 п.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», яким встановлено, що припинення надання відповідної послуги не поширюється на договір про постачання теплової енергії укладений зі споживачем у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг, а саме: єдиною підставою для зняття теплового навантаження та закриття особового рахунку є затверджений акт про відключення від мереж ЦО та ГВП на міжвідомчій комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від ЦО та ГВП. Датою відключення споживачів є дата протоколу міжвідомчої комісії про затвердження відповідного акту про відключення. Отже, відключення споживачів від мереж ЦО відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій заявником з дотриманням визначеної Порядком процедури, який діяв на той момент. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач самовільно здійснив відключення від системи центрального опалення без отримання відповідного дозволу на відключення. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Посилання відповідача на відсутність між ним та КП «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради» договору про надання послуг з централізованого тепловодопостачання не може бути також прийнята судом до уваги, оскільки факт відсутності укладеного договору не є підставою для ненарахування плати за такі послуги. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно положень ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з централізованого постачання гарячої води та опалення. Статтями 20, 21 даного Закону визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові Верховного Суду України від 27 березня 2013 року по справі № 6-6ц13, відповідно до якої наймач згідно статті 68 ЖК України зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги; законодавство не передбачає звільнення від сплати за отримані послуги у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт ним не спростовано. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, відповідач [PERSON] свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед КП «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради за період з 01 листопада 2015 року по 01 листопада 2021 року в сумі 49822,75 грн., що складається з: суми основного боргу в розмірі 43838,21 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 4242,09 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 1742,35 грн. (а.с. 6-10). Суд погоджується із вказаним розрахунком заборгованості та вважає, що даний розрахунок відповідає вимогам закону. У той же час, суд приймає доводи відповідача про застосування строків позовної давності за вимогами позивача. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною другою і третьою статті 267 ЦК України визначено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки [PERSON] у відзиві на позов відповідач просив застосувати строки позовної давності, суд вважає, що за вимогами позивача про стягнення із відповідачки заборгованості за період з 01 жовтня 2015 року по 01 листопада 2018 року слід застосувати позовну давність. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за останні три роки до дня пред`явлення позову, а саме за період з 01 листопада 2018 року по 01 листопада 2021 року, що становить27201,08 гривень, з яких: 26693,20 гривень - сума основного боргу; 205,30 гривень - інфляційні нарахування; 302,58 гривень - три відсотки річних. В силу статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1239,32 гривень (27201,08 х 2270,00 грн. / 49822,75 грн.). Решту судового збору, в частині позовних вимог яких відмовлено, у розмірі 1030,68 слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial