Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

У січні 2022 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.2017 року, Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2121. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб не зміг створити дружньої сім`ї. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та різне розуміння сімейних цінностей, це призвело до неможливості ведення спільного господарства. Почуття згасли, на даний час перебуваємо у шлюбі формально. Ухвалою від 18.01.2022 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 24.02.2022. 16.02.2022 від позивача надійшла заява про залишення без розгляду вимогу щодо стягнення аліментів, ухвалою від 24.02.2022 суд задовольнив клопотання позивача залишивши без розгляду вищевказану вимогу. В судове засідання учасники справи не з`явилися, проте з огляду на те, що позивач обґрунтував свою позицію у позовній заяві, а відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, правом на подання відзиву не скористався, та ураховуючи, що в Україні діє режим воєнного стану, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності її учасників. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.09.2017 року, Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2121 (а.с. 4). Подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] (а.с. 3). З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved