Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 12.07.2021 року між ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 12/07-21, відповідно до положень якого ФОП [PERSON] передала ФОП [PERSON] право вимагати від [PERSON] належне виконання усіх (у тому числі грошових) зобов`язань за договором, який було укладено між ФОП [PERSON] та [PERSON] № СІ 1010 від 18.10.2019 року. Також вказує, що 18.10.2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № СІ 1010, відповідно до якого ФОП [PERSON] зобов`язалась надати відповідачці комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідачка зобов`язалася пройти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання - передачі товару та сплатити за нього визначену Договором грошову суму в розмірі 23240 грн. Позивачка дотримуючись умов договору, належним чином виконала свої зобов`язання перед відповідачкою у повному обсязі, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі товару від 18.10.2019 року та актом приймання-передачі послуг від 04.11.2019 року, проте відповідачка свої зобов`язання щодо сплати вартості отриманого Комплексу виконала не у повному обсязі, а саме оплатила лише частину вартості комплексу. Станом на 01.11.2021 року основна сума заборгованості відповідачки за комплекс складає 2349 грн. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором № СІ 1010 від 18.10.2019 року у розмірі 2349 грн., пеню у розмірі 310 грн., 3% річних у розмірі 70 грн., а також судові витрати 908 грн.. Позивачка надала клопотання про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечувала. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 15.11.2021 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином, у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надала, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, у зв`язку із чим, суд, враховуючи клопотання позивачки, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу приписів ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. За ч. 1 ст. 512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 516 ЦК України з аміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В ч. 1 ст. 530 ЦК України вказано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Приписами ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. За змістом ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У ч. 1 ст. 626 ЦК України вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У силу ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В силу ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Судом встановлено, що 18.10.2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № СІ 1010, за умовами якого ФОП [PERSON] зобов`язується надати клієнту комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя торгової марки «HIKARI», а клієнт зобов`язується прийняти цей комплекс по догляду згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (ціну). Із копії договору № 12/07-21 про відступлення права вимоги від 12.07.2021 року вбачається, що первісний кредитор, яким є ФОП [PERSON] передає новому кредитору, яким є ФОП [PERSON] , а новий кредитор приймає права вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором по договору № СІ 1010 від 18.10.2019 року з продажу комплексу товарів та послуг по догляду за обличчям, укладеними між первісним кредитором та [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від покупця належного виконання всіх зобов`язань (в тому числі грошових зобов`язань) за основним договором. Відповідно до умов п. 1.2 договору № СІ 1010 від 18.10.2019 року під комплексом по догляду мається на увазі продаж набору косметики т.м. «HIKARI» та надання косметологічних послуг. Умовами пункту 1.3 Договору сторони погодили, що асортимент, перелік, кількість складових та загальна вартість комплексу визначаються в Переліку №1 (специфікації), що являється невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору право власності на комплекс по догляду переходить від сторони-1 до клієнта, після підписання акта приймання-передачі. При передачі комплексу по догляду, сторони складають та підписують акт приймання-передачі згідно Переліку №1 (специфікації). Одночасно сторона-1 надає необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар та послуги в супровідній документації, що додаються до продукції, в наочній формі, що доводиться до клієнта. За умовами п. 4.1 Договору сторона-1 зобов`язана надати клієнту комплекс по догляду в обумовленому цим договором асортименті згідно Переліку №1 (специфікації) у разі виконання клієнтом порядку передачі комплексу по догляду згідно п.п.2.1, 2.2 цього договору. Пунктами 5.1, 5.2 Договору встановлено, що загальна вартість комплексу по догляду складає 23240 грн.. Клієнту надається можливість оплатити вартість комплексу по догляду двома способами: сплатити єдино разовим платежем на поточний рахунок сторони-1, або сплатити частинами. У випадку оплати клієнтом комплексу по догляду іншим способом, ніж готівковим розрахунком, послуги 9комісія) Банку сплачується Клієнтом. Згідно умов пунктів 5.3-5.7 Договору при оплаті комплексу по договору частинами клієнт в день підписання даного договору вносить на поточний рахунок або в касу сторони-1 перший платіж в розмірі 3500 гривень, але не пізніше 18.10.2019 року. Залишок вартості комплексу по догляду в розмірі 19740 гривень клієнт сплачує стороні-1 рівними частинами у сумі 1974 гривень протягом 10 місяців. Оплата за комплекс по догляду здійснюється не пізніше 18 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за комплекс по догляду не пізніше 18.08.2020 року. Клієнт має право сплачувати щомісячні платежі наперед за будь-який термін та/або сплатити залишок вартості комплексу достроково. Як вбачається з Переліку № 1 (специфікація) до договору № СІ 1010 від 18.10.2019 року, відповідачу було оформлено комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя торгової марки «HIKARI» загальною вартістю 23240 грн., що включав: набір косметики в складі: очищуючого крему потрійної дії, виворотки відбілюючої та крему сонцезахисного. Також клієнту були надані послуги по догляду за обличчям, а саме: гл. регенерація, висвітлення, мезостріп, мікроголкове мезо. Згідно акту приймання-передачі товару до договору № СІ 1010 від 18.10.2019 року, відповідач отримала набір косметики т.м. «HIKARI» у кількості одна штука, загальною вартістю 6766 грн. Згідно акту надання послуг до договору № СІ 1010 від 18.10.2019 року, відповідач отримала послуги передбачені договором. Вартість послуг за договором складає 1932 грн. Внаслідок несплати відповідачкою передбачених умовами договору коштів позивачкою було направлено на адресу відповідачки претензію вих. № 4 від 12.08.2020 року щодо добровільної сплати суму боргу у розмірі 2349 грн., який виник станом на 12.08.2020 року. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути заборгованість у розмірі 2349 грн. 00 коп., оскільки оплата відповідачкою за отриманий набір косметики торгової марки «HIKARI» та надані послуги по догляду за обличчям відповідно до договору № СІ 1010 від 18.10.2019 року у встановлений договором строк не здійснена, відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 2349 грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Крім того, позивачкою заявлено про стягнення з відповідачки пені у розмірі 310 грн. 06 коп. та 3% річних у розмірі 70 грн. 47 коп., які нараховані за період з 19.08.2020 року по 19.08.2021 року. Суд звертає увагу на те, що законодавство України не містить вказівок на розмір неустойки (пені) як способу забезпечення виконання зобов`язання у разі прострочення виконання зобов`язання (сплати коштів), якщо її розмір не визначений у договорі. Зі змісту умов п. 6.2 договору вбачається, що у випадку затримки клієнтом сплати грошових коштів, передбачених пунктами 5.3, 5.4, 5.5 даного договору строком більше ніж на п`ять календарних днів поспіль, клієнт сплачує стороні-1 неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення умов договору. Перевіривши подані суду розрахунки, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки пеню за прострочення виконання зобов`язання (сплати коштів) у розмірі 310 грн. 06 коп.. Крім того, зі змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання застосовується у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Таким чином, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Оскільки вимога позивачки щодо стягнення з відповідачки 3% річних ґрунтується на законі, а відповідачка є такою, що прострочила виконання грошового зобов`язання, тому пред`явлена вимога у цій частині є обґрунтованою, правомірною та підлягає задоволенню. З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про стягнення із відповідачки заборгованості у розмірі 2349 грн. 00 коп., пені у розмірі 310 грн. 06 коп. та 3 % річних у розмірі 70 грн. 47 коп. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved