Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 20.07.2011 року. В результаті своєчасного ненадання відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, у нього перед банком утворилася заборгованість. 12.03.2019 р. між відповідачем та АТ КБ «Приватбанк» укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої, банк (позивач) здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт (відповідач) здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди, вказавши в п. 1.3 цієї угоди, строк поверення кредиту. Вказують, що відповідно до п. 1.6 Додаткової угоди та згідно ст. 212 ЦК України, цю угода укладено під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п. 1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачені п. 1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2 Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п. 1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п. 1.4 Угоди не поширюється. Відповідно до п. 1.7 в разі порушення Клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено п. 1.7.2 Угоди. Позивач зазначає, що при укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, щодо визначення поняття договорів приєднання та умов їх укладення та положень ст. 599, 526, 527, 530, 1054 ЦК України, щодо належності виконання зобов`язань. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав і станом на 29.10.2021 року його заборгованість за пенею перед банком становить 29425,45 гривень, яку представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» та судові витрати в розмірі 2270,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, так як надіслав до\~\~суду клопотання в якому просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим відповідно до ч.9 ст. 130 ЦПК України про дату час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Суд, виконуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до підписаної заяви № б/н від 20.07.2011 року, отримав кредит 1000 (одна тисяча) гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «універсальна»/GOLD (а.с.9). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, що підтверджується підписом у заяві. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надалі, 12.03.2019 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено Додаткову угоду (а.с. 11). Вказана додаткова угода, як вбачається з її змісту, укладена, з метою створення сприятливих умов для виконання Клієнтом зобов`язань за кредитним договором №SAMDN50000047878730 від 20.07.2011 року, сума заборгованості за яким до підписання додаткової угоди, складала 35626,54 гривні (п.1.1 договору). Відтак судом встановлено, факт безпірності заборгованості за кредитним договором №SAMDN50000047878730 від 20.07.2011 року, станом на 12.03.2019 року, тобто на дату підписання сторонами Додаткової угоди до договору. З урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, який без поважних на те причин на розгляд справи не з`явився та відзиву на позовну заяву не подавав, суд приходить до висновку про безпірність існування заборгованості за кредитним договором №SAMDN50000047878730 від 20.07.2011 року у зазначеному розмірі, станом на 12.03.2019 року, тобто на дату підписання сторонами Додаткової угоди до договору. Вказані обставини, хоч і входять до предмету доказування, однак з огляду на підписання відповідачем 12.03.2019 р. додаткової угоди, суд вважає їх такими, що не оспорювалися відповідачем та у належний спосіб доведені позивачем. Судом також встановлено, що відповідно до пункту 1.2 узгоджених між сторонами умов додаткової угоду, банк (позивач) здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт (відповідач) здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди, вказавши в п. 1.3 цієї угоди, строк поверення кредиту. Відповідно до п. 1.6 зазначено, що згідно ст. 212 ЦК України, угоду укладено під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання Клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п. 1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачені п. 1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2 Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п. 1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п. 1.4 Угоди не поширюється. Відповідно до п. 1.7 в разі порушення Клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено п. 1.7.2 Угоди. Пунктом 1.7.3 додаткової угоди визначено, що кошти отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються на відшкодування простроченого тіла кредиту, далі прострочених процентів, далі тіла кредиту, далі процентів, далі-простроченої комісії, далі пені, далі - судових витрат, далі штрафів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № SAMDN50000047878730 від 12.03.2019, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON] , після укладення додаткової угоди, мало місце виконання вимог п.1.5.1 угоди. Вказане випливає з того, що визначена пунктом 1.1. угоди сума залишку забогованості , зменшилася рівно на суму визначену пунктом 1.5.1 угоди (35626,54-6201,09=29425,45). Разом з цим, з вказного розрахунку вбачається, що також мало місце погашення 12.03.2019 р. року пені на суму 1826,76, після чого загальний залишок пені за порушення строків розрахунків становив в розмірі 29425,76 гривень. При цьому вказаний залишок, як вбачається з цього розрахунку станом на 13.10.2021 року залишається незмінним. В подальшому жодних погашень, як визначено пунктом 1.5.2 Угоди не здійснювалося. (а.с.10). Відтак судом встановлено, що відповідач [PERSON] , вимоги пункту 1.5.2 умов Додаткової угоди до Договору №SAMDN50000047878730 від 12.03.2019 року не виконав. Як вбачається з п.1.5.2 Додаткової угоди від 12.03.2019 р., подальше погашення заборгованості здійснюється Клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 999,99 грн. до 25 числа місяця протягом 1 місяців. Розмір останнього щомісячного платежу складає 999,99 гривень. Згідно пункту 1.6.1 в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 1.5.2 Угоди та/або будь-якого із зобов`язань, передбачених Договором, на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п. 1.2 та умова про зміну відсоткової ставки, передбачена п. 1.4 Угоди не застосовується. Отже відповідач, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в результаті цього станом на 29.10.2021 р. утворилася заборгованість за пенею у розмірі 29425,45 гривень. Відповідно до ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Ст. 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 статті 550 ЦК України,\~підстави виникнення права на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума заборгованості за пенею в розмірі 29425,45 гривень. Підстав для зменшення її розміру на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України до сум утримуваних банком коштів позивача (вкладів) з огляду відсутності в матеріалах справи відомостей про такі суми, чи наявності інших обставин, які могли б мати істотне значення, судом не встановлено . Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 2270,00 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved