Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кулеба І.І. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення на дитину - неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 листопада 2016 року із [PERSON] стягувались на користь позивача аліменти на неповнолітню [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2017 року зменшено розмір аліментів та присуджено стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не прибули. Представник позивача подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, справу просила розглянути у її відсутності та відсутності позивача. Відповідач подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить винести законне та обґрунтоване рішення про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. [PERSON] народилася [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12 січня 2012 року Остап`ївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2017 року із із [PERSON] стягуються на користь позивача аліменти на неповнолітню [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як убачається з акту-опитування проживання сім`ї [PERSON] проживає без реєстрації з дідом [PERSON] , [INFO], де також проживає баба [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідок про стан здоров`я №158 та №159, виданих 29 листопада 2021 року Амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Старий Скалат, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , соматично здорові, на обліку в сімейного лікаря не перебувають. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначених за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З відповідача у справі стягуються на користь позивача аліменти на неповнолітню [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач, як одержувач, не довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів, зокрема тому, що дитина фактично не проживає з матір`ю, це вбачається з акту опитування, також не подано жодних вимог про збільшення розміру коштів чи проведення індексації аліментів безпосередньо до відповідача, немає доказів погіршення матеріального становища та фізичного здоров`я позивача. З відзиву відповідача вбачається, що він не погоджується із зміною способу сплати аліментів, адже позивач не навела суттєвих змін у своєму матеріальному становищі чи погіршення фізичного здоров`я її чи дитини. Проте розуміє необхідність допомагати дитині, погоджується сплачувати 1400 гривень на місяць у твердій сумі. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює неофіційно, отримує дохід, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, відповідати інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршувати матеріального становища дитини суд приходить до переконання, що зміна розміру стягнення аліментів у твердій грошовій сумі призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. У позовних вимогах, щодо зміни способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивача необхідно відмовити, адже наведені докази ніяк не підтверджують погіршення матеріального становища чи фізичного здоров`я позивача чи дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно з якими, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 01 грудня 2022 року - 2618 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мала тоді, коли б утримувалася обома батьками, враховуючи те, що зміна законодавством розміру аліментів є підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін, стану здоров`я відповідача, і їх неповнолітньої дитини, тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до часткового задоволення. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно. На основі викладеного суд приходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягувати на користь позивача аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України позовні вимоги є підставними та підлягають частковому задоволенню. Крім того, в силу положень ст. 142 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 992,40 грн судового збору.

Outcome: partial