Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 28.10.2021 позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за ним право власності на гараж № [NUMBER] , стоянка № [NUMBER] , у гаражному кооперативі № 6, що по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог послався на те, що відповідно до рішення Червоноградської міської ради, виданого 21.02.2019 йому належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0031 га, кадастровий номер 4611800000:01:011:0218 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування гаражу. Дана земельна ділянка знаходиться у гаражному кооперативі № 6 стоянка № [NUMBER] , що по [ADDRESS] . На даній ділянці ним був збудований гараж № [NUMBER] , при цьому будівельні вимоги дотримано. Однак у зв`язку із тим, що гараж побудований без відповідної проектної документації не має можливості оформити право власності на нього. Тому, з врахуванням вимог ст. 316, 319, 328, 376 ЦК України просив позов задовольнити. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 01.11.2021 дана позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків. 20.12.2021 від позивача надійшла заява про усунення ним недоліків позовної заяви. 20.12.2021 у дані справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.01.2022 року о 10:00 год. 12.01.2022 представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Червоноградська міська рада не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на гараж. 28.01.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням судді у відпустці, що підтверджується довідкою секретаря судових засідань. Наступне підготовче судове засідання було призначено на 22.02.2022. 07.02.2022 представником третьої особи - Державної інспекції архітектури та містобудування було подано письмові пояснення на позовні вимоги, в яких зазначено, що позивачем не дотримано порядку набуття права власності та не додержано вставноленого законом порядку виконання будівельних робіт і введення об`єкта в експлуатацію, жодних доказів про наявність у позивача дозвільних документівна право виконання будівельних робіт із будівництва спірних об`єктів та вводу їх в експлуатацію у встановленому законодавством порядку суду не надано і матеріали даної справи таких документів не містять. Просив справу розглядати у відсутності представника ДІАМ. 22.02.2022 ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду на 21.03.2022. 21.03.2022 сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Пущик Н.А. подала заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав заяву про слухання справи у відсутності представника Червоноградської міської ради. Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2020 зареєстровано право власності позивача на земельну ділянку площею 0,0031 га з кадастровим номером 4611800000:01:011:0218, на підставі рішення Червоноградської міської ради, ухваленого 21.02.2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №199703376 від 11.02.2020 (а. с. 9). Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-46083550720018 від 22.12.2018 вбачається, що земельна ділянка площею 0,0031 га, кадастровий номер 4611800000:01:011:0218 знаходиться у гаражному кооперативі № 6 стоянка №1, що по [ADDRESS] ; цільове призначення даної земельної ділянки: для будівництва та обслуговування гаражу (а. с. 85). На вказаній земельній ділянці позивачем збудовано гараж № [NUMBER] , що підтверджується технічним паспортом, виданим Червоноградським бюро технічної інвентаризації (а. с. 10-11). Згідно із довідкою №4 від 28.02.2020, виданою Гаражним кооперативом №6 [PERSON] є членом гаражного кооперативу [ADDRESS] та має гараж № [NUMBER] стоянка №1; членські внески сплачені в повному обсязі (а. с. 18). Відповідно до технічного висновку № 27 від 15.05.2020, проведеного експертом Юдицькою Я. М., останньою було здійснено технічне обстеження приміщення вказаного гаражу з метою визначення його фактичного технічного стану та надано висновок про те, що будівля гаражу відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та передбачає можливість подальшої експлуатації гаражу (а. с. 12-14). Окрім цього, ОП «Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро», в особі виконавця Василько В. І., надано висновок від 18.05.2020 про те, що архітектурно-планувальні рішення збудованого гаража відповідають вимогам ДБН В.2.3.-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», санітарним та пожежним нормам і правилам, а також надано висновок про можливість легалізації самочинно збудованого гаража (а. с. 15-17). Як видно із заяв власників гаражів, що межують з гаражем позивача, останні не мають претензій та зауважень до позивача, збудований гараж їхні права не порушує (а. с. 20-21). Також із матеріалів справи видно, що позивач звертався до Центру надання адміністративних послуг, що підтверджується Описом прийнятих документів №до-3-н-24303-ф від 04.08.2021 (а. с. 19), проте документи позивачу були повернуті та надані роз`яснення що без рішення суду узаконити гараж неможливо. Із витягу з протоколу № 5 засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 10.06.2020 видно, що комісія не має застережень щодо гаража № [NUMBER] стоян6ка №1 в гаражному кооперативі №6 та інформує, що прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна визначено чинним містобудівним законодавством (а. с. 38). При ухваленні рішення суд керується наступним. Відповідно до ч.3 ст. 12\~та ч.1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права власності. Відповідно до ч.1 ст. 316, ч.1 ст.\~319\~ЦК України \~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу вимог ст.328\~ЦК України право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК\~України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 12\~постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №3 «Про практику застосування судами статі 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальними правилами особа, яка здійснила, або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, а тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Вирішуючи справу за позовом власника ( користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки, чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації, чи є законною відмова у такому прийнятті, чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Отже, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи те, що позивач здійснив будівництво гаражу на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, а також те, що гараж відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, санітарним та пожежним нормам і правилам, не порушує прав та інтересів інших осіб, Червоноградська міська рада не оспорює та не порушує прав позивача на вказаний гараж, суд приходить до висновку, що вимоги за даним позовом є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved