Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивачка звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у шлюбі, який 19 липня 2021 року розірвано. Ще до розірвання шлюбу через негативні сімейні відносини, у квітні 2020 року [PERSON] та [PERSON] припинили спільне подружнє проживання та з того часу не підтримували жодних сімейних відносин. У 2020 році позивачка познайомилась із [PERSON] та за декілька місяців стали спільно проживати і вести спільне господарство. Після розірвання шлюбу, а саме [INFO] позивачка народила сина - [PERSON] . В актовому записі про народження дитини відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України в графі «Батько» вказано відповідача [PERSON] . Однак, останній не є його біологічним батьком. Просить виключити з актового запису про народження сина [PERSON] , відомості про [PERSON] як про батька дитини. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву з просьбою вирішити спір у його відсутності. Стверджує, що саме він є батьком дитини позивачки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2021 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 2021 року вбачається, що батьком [PERSON] вказано відповідача по справі, [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ч.2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. При цьому, відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.16.2. Розділом ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зазначено, що за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Із нотаріально посвідченої 31 счня 2022 року заяви представника відповідача, його матері [PERSON] , вбачається, що її син позовні вимоги визнає і просить їх задовільнити. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК(редакція ЦПК України до15.12.2017року ) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Отже, судом встановлено, що запис про відповідача як про батька здійснено лише тому, що дитина народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу між сторонами. Тому суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Стосовно заявлених вимог до відповідача [PERSON] , то суд вважає, що даний спір не несе для нього жодних зобов"язань і його участь у цьому процесі не була необхідною. На підставі наведеного та ст.ст. 122, 126, 136 СК України,

Outcome: approved