Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

у листопаді 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 06 листопада 2019 року. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, він не поважає її як особистість, важливі для сім`ї рішення приймає сам, не рахується з її думкою. Шлюбні відносини не підтримують з 24 листопада 2020 року, з цього часу мешкають окремо. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явилась. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак судові виклики повернулись з відмітками, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Позивачка надала письмову згоду на заочний розгляд справи. Враховуючи вищевказані обставини та норми закону, суд приходить до висновку про наявність умов для проведення заочного розгляду даної справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 06 листопада 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 листопада 2019 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 22 квітня 2020 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.8). Відповідно до довідки виданою Саратською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області № 1165 від 08 листопада 2021 року, [PERSON] , [INFO] дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою проживає неповнолітня дитина: син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сімейні відносини сторони припинили, з 2020 року проживають окремо, за цей час примирення не досягли, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки суд вважає необхідним залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved