Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що чинним рішенням Свалявського районного суду від 21.07.2017 року по справі №306/1454/17, шлюб між нею та відповідачем, укладений 10.01.2014 року розірвано. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Відповідач за час окремого проживання не надає ніякої матеріальної допомоги і не бере ніякої участі у вихованні їхньої спільної дитини, остання перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки. Тому просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява, у якій вона просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 18). Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши докази\~у їх\~сукупності,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~належить задовольнити зважаючи на наступне. Судом встановлено, що чинним рішенням Свалявського районного суду від 21.07.2017 року (справа №306/1454/17), шлюб між сторонами розірвано (а.с. 2-3). У шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , актовий запис №78 від 15.04.2015 року (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.04.2015 року) (а.с. 4). За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до\~ст.\~184\~СК України суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на вищевикладене, закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат для дитини, тощо. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Зважаючи на\~вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості аліменти необхідно встановити в розмірі 3000 грн щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: approved