Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЧР № 045677 від 07.03.2003р., який виданий на підставі рішення Білоусівської сільської Ради народних депутатів від 27 лютого 2001 року №17/3, на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Білоусівської сільської Ради народних депутатів від 27 лютого 2001 року №17/3 отримала Державний акт на право приватної власності на землю Серія ІІ-ЧР № 045677, відповідно до якого є власником земельної ділянки загальною площею 2,63 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білоусівської сільської ради. У лютому 2022 році заявник звернулася до відділу "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Драбівської селищної ради для реєстрації права власності на дану земельну ділянку відповідно до законодавства, але їй було відмовлено у зв`язку з розбіжностями щодо зазначення її імені у документах: Державному акті Серія ІІ-ЧР № 045677 та її паспорті. Відповідно до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.08.2009 р. за № 73516751, виправлення орфографічних і технічних помилок у державному акті не допускається, а усунути помилку можна лише шляхом видачі нового державного акту за заявою землевласника. Однак, у зв`язку із змінами в законодавстві, наказ Держкомзему від 22 червня 2009 року № 325 «Про затвердження інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою» втратив чинність, а видача державних актів на право власності на земельну ділянку з 15 жовтня 2013 року діючим законодавством не передбачена. Усунути іншим чином дану розбіжність вона не може, тому звернулась до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву, що зареєстрована за вх. № 820/22-Вх від 10.03.2022р., у якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання, зареєстроване за вх. №819/22-Вх від 10.03.2022р., у якому просить суд розглядати справу без участі представника, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Із паспорта серія [NUMBER] виданого Драбівським РВ УМВС України в Черкаській області 22 листопада 1996 р. вбачається, що він виданий на ім`я « [PERSON] », [INFO] , місце проживання якої вказано: с. Білоусівка з 19 січня 1977р., Черкаська область, Драбівський район, Білоусівська сільська рада. Відповідно до картки фізичної особи - платника податків від 08.04.2003р. [PERSON] має ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР № 045677 від 07.03.2003р., вбачається, що його видано громадянину Україні [PERSON] , яка мешкає с. Білоусівка, Драбівського району, у тому, що на підставі рішення Білоусівської сільської ради народних депутатів від 27 лютого 2001року № 17/3 їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,63 гектарів, що розташована на території Білоусівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 63373398 від 10 лютого 2022 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Черевко Наталією Анатоліївною, виконавчий комітет Драбівської селищної ради Черкаської області, відмовлено у державній реєстрації права власності на приватну земельну ділянку кадастровий номер 7120680800:03:002:0937 за суб`єктом [PERSON] , оскільки подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують: паспорт громадянина України [NUMBER] від 22.11.1996р. видано на ім?я « [PERSON] », а державний акт ІІ-ЧР № 045677 видано [PERSON] . Згідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п.4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», чинної на період видачі державних актів на право власності на земельну ділянку, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. З 01.01.2013р. вступили в дію зміни до ст. 126 Земельного кодексу України, згідно з чим право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже без видачі державних актів на право власності на земельні ділянки. Приймаючи до уваги викладене, суд зазначає, що на даний час законодавством не передбачена можливість внесення змін чи виправлень до державних актів на право власності на земельну ділянку. Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР № 045677 від 07.03.2003р. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved