Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що з середини 1991 року вільно вселилися в квартиру [ADDRESS] . З липня 1991 року [PERSON] , його син [PERSON] постійно проживають у вказаній квартирі. З середини 1998 року у вказаній квартирі проживає [PERSON] , опікуном якої був [PERSON] . Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ПП «Управдом», є аварійним з 2003 року. Право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Комунальні послуги сплачує [PERSON] на підставі відкритого особового рахунка на вказану квартиру. Згідно технічного паспорта на квартиру, виготовленого 11.12.2019 на замовлення [PERSON] квартира [ADDRESS] має загальну площу 57,8 кв.м., з них 41,3 кв.м житлова, 16,5 кв.м - допоміжна. Квартира складається з: кімнат площею 11,5 кв.м, 17,5 кв.м, 12,3 кв.м, кухні 10,5 кв.м, коридору 5,1 кв.м, вбиральня 0,9 кв.м. Відповідно до характеристики будинок [ADDRESS] дерев`яний, 1956 року спорудження, має електромережу, водопровід, каналізацію та газопровід. Приватизувати квартиру позивачі не мають можливості, оскільки ордер не видавався. Враховуючи те, що позивачі тривалий час, більше 10 років, відкрито, безперервно проживають у квартирі [ADDRESS] , власник квартири їм невідомий, просили визнати за ними право власності за набувальною давністю на квартиру, в рівних частинах. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Шепетівської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28.12.2021 року. За клопотанням представника позивачів про витребування доказів підготовче судове засідання відкладено на 24.01.2022. Ухвалою суду від 24.01.2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 24.02.2022 року. У зв`язку з воєнним станом в Україні та неявкою сторін судове засідання відкладено на 01.04.2022 року. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини з приводу набуття права власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] з 1989 року був зареєстрований та проживав разом з матір`ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . З 1985 року перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у виконкомі Шепетівської міської ради, в загальній черзі за №319, в списку першочергового одержання житла за №132. В середині 1991 року [PERSON] вселився в квартиру [ADDRESS] в цьому ж будинку, оскільки вона була вільною та її власник був невідомий. З липня 1991 року [PERSON] , його син [PERSON] постійно проживають у вказаній квартирі. З середини 1998 року у вказаній квартирі також проживає [PERSON] , опікуном якої відповідно до рішення виконкому Вербовецької сільської ради Шепетівського району від 27.05.1998 № 14 був [PERSON] . Будинок [ADDRESS] на даний час перебуває на балансі ПП «Управдом». Право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Комунальні послуги сплачує [PERSON] на підставі відкритого особового рахунка на вказану квартиру. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2007р. [PERSON] та [PERSON] визнали такими особами, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Підставою для рішення стало те, що [PERSON] та [PERSON] з липня 1991 року проживають у квартирі [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на квартиру, виготовленого 11.12.2019 на замовлення [PERSON] квартира [ADDRESS] має загальну площу 57,8 кв.м., з них 41,3 кв.м житлова, 16,5 кв.м - допоміжна. Квартира складається з: кімнат площею 11,5 кв.м, 17,5 кв.м, 12,3 кв.м, кухні 10,5 кв.м, коридору 5,1 кв.м, вбиральня 0,9 кв.м. Відповідно до характеристики будинок [ADDRESS] дерев`яний, 1956 року спорудження, має електромережу, водопровід, каналізацію та газопровід. Рішенням виконкому Шепетівської міської ради від 18.12.2003 №313 затверджено акт обстеження технічного стану житлового будинку [ADDRESS] від 29.04.2003 та визнано будинок аварійним. Вартість квартири станом на 18.12.2019 становить 174060 грн. Приватизувати квартиру позивачі не мають можливості, оскільки ордер їм не видавався. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідженими під час судового розгляду доказами: копією паспортів позивачів, технічним паспортом на квартиру від 11.12.2019, довідкою про вартість квартири від 18.12.2019, копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2007р., копіями квитанцій про сплату комунальних послуг за 2004-2007 р.р., Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2022, листом Шепетівського міського голови від 12.11.2019, архівними витягами з рішень виконкому Шепетівської міської ради від 18.12.2003 №313, від 21.11.1985 №170, листом Ленковецького сільського голови від 20.12.2019, копією рішення виконкому Вербовецької сільської ради Шепетівського району від 27.05.1998 №14, копією акта обстеження умов [PERSON] від 23.04.1999р., листом заступника Шепетівського міського голови від 19.03.2021, копіями актів про фактичне місце проживання від 24.10.2019 №1671, від 20.01.2022 №37, листом ПП УК «Управдом» від 14.01.2022, листом Шепетівського РЕМ АТ «Хмельницькобленерго» від 14.01.2022. 4. Норми права, які застосував суд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України) Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. 5.Оцінка суду. Заслухавши пояснення представника позивачів, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як роз`яснила Велика Палата Верховного суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Позивачі зазначили, що, дізнавшись у 1991 році про те, що квартира [ADDRESS] є безхазяйною, оскільки в ній тривалий час ніхто не проживав, були впевнені, що на дане майно ніхто не претендує, та з липня 1991 року добросовісно, відкрито, безперервно володіють та користуються квартирою як фактичні власники, а [PERSON] - з середини 1998 року, а тому мають право набути право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю, в рівних частинах. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Безтитульне володіння це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної правової норми, цей спосіб набуття права власності встановлюється на сукупності обставин, зазначених у цій статті, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном, як своїм власним. При цьому тривалість означає, що повинен закінчитися передбачений у законі строк, добросовісність означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, відкритість означає, що володіння є відкритим, безперерервність означає, що на протязі зазначеного у законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`явлено позовів про повернення майна. Суд зауважує, що позивачі, як пересічні громадяни, заволодівши чужим майном не знали і не могли знати про відсутність у них підстав для набуття права власності, оскільки був відсутній належний користувач чи власник квартири, а тому позивачі добросовісно вважали, що майно не має власника, тобто є безхазяйним. Таке володіння суд визнає відкритим та безперервним понад 10 років, оскільки позивачі не приховували факту знаходження майна в їх володінні, навпаки, проводили ремонтні роботи у квартирі, якою заволоділи, відкрили відповідні особові рахунки та сплачували за комунальні послуги, якими безперервно користувалися, в т.ч. станом на час звернення до суду. Судом встановлено, що факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог підтверджені письмовими доказами, є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, а також територіальної громади в особі Шепетівської міської ради, також повністю підтверджують доводи позивачів та їх представника щодо часу добросовісного, відкритого та безперервного користування нерухомим майном. У зв`язку з цим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved