Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

У листопаді 2021 року до суду звернулося ПАТ АБ «Укргазбанк» (надалі Банк, Позивач) з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про встановлення ліміту дозволеного овердрафту станом на 20 липня 2021 року у розмірі 7812,13 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6732,36 грн. та боргу за по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1079,77 грн., а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн., посилаючись на те, що Банк, на підставі та на виконання укладеного з відповідачем 18 лютого 2020 року договору про встановлення ліміту дозволеного овердрафту за №2020/ОВР/327-000245, відкрив особовий рахунок відповідачеві, видав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та платіжну кредитну картку. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов`язань не виконує. Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами рекомендованого поштового зв`язку, не повідомляв про причини неявки у судове засідання, відзив на позов не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 18 лютого 2020 року між сторонами у справі було укладено договір про встановлення ліміту дозволеного овердрафту за №2020/ОВР/327-000245, згідно якого банк надав кредит відповідачеві у сумі 6600 грн. зі сплатою 36 відсотків річних на строк в 12 місяців. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором, які належним чином не виконує. Позивачем здійснено розрахунок заборгованості за договором,\~яка станом на 20 липня 2021 року становить 7812,13 грн., яка складається із заборгованості: - за кредитом у розмірі 6732,36 грн., з них поточна - 5348,72 грн. та 1383,64 грн. - прострочена; - по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1079,77 грн., з них 197,50 грн. - поточна та 882,27 грн. - прострочена. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем позивачеві не сплачена. Між сторонами по справі за висновком суду фактично відсутній спір з приводу розрахунку заборгованості. Крім того, розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам договору. Згідно ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 цього Кодексу за користування чужими коштами, боржник зобов`язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов`язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Відповідач не подав належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію [про захист прав людини і основоположних свобод] та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про встановлення ліміту дозволеного овердрафту укладеного між сторонами у справі 18 лютого 2020 року за №2020/ОВР/327-000245 станом на 20 липня 2021 року у розмірі 7812,13 грн. ,яка складається із заборгованості: - за кредитом у розмірі 6732,36 грн., з них поточна - 5348,72 грн. та 1383,64 грн. - прострочена; - по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1079,77 грн., з них 197,50 грн. - поточна та 882,27 грн. - прострочена, та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved