Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

25.08.2021 представник позивача [PERSON] - адвокат Дик С.І. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд (з урахуванням залишених без розгляду позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин) визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла баба позивача, [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на її майно, зокрема на будинок [ADDRESS] . Зазначає, що за життя баба склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу. Спадщину позивач прийняв, звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на житловий будинок. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав звернувся до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 02.09.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 24.02.2022 за заявою представника позивача - адвоката Дик С.І. позов у частині позовних вимог про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дик С.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте представник позивача - адвокат Дик С.І. подала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від міського голови І.Трухима надійшло клопотання, в якому просить справу розглядати без їх участі, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до довідки Самбірського МБТІ від 02.07.2021 №1461, зареєстрований на праві особистої власності в цілому за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, видане на підставі рішення Старосамбірської районної ради від 16.11.1989 року №266, станом на 01.04.2008 року (а.с.15). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.10). Як встановлено судом, за життя [PERSON] склав заповіт від 02.06.1999року, яким усе своє майно заповів дружині - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2007 року, відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с.11). Згідно копії заповіту, посвідченого 20.11.2007 року секретарем виконкому Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованим за №37, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй жилий будинок та господарські будівлі, які знаходяться біля жилого будинку в [ADDRESS] , її земельні ділянки і взагалі все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, все те, що їй буде належати на день смерті і на, що вона за законом матиме право заповіла внукові [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Із довідки від 23.06.2021 №357, виданої Тершівським старостинським округом виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, відомо, що [PERSON] , 1924 року народження, яка померла [INFO] , на день своєї смерті дійсно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] в зазначеному житловому будинку були зареєстровані та проживали: невістка - [PERSON] , 1951 року народження, внук - [PERSON] , 1977 року народження, дружина внука - [PERSON] , 1979 року народження, правнук - [PERSON] , 1998 року народження, правнучка - [PERSON] , 2000 року народження, внук - [PERSON] , 1973 року народження. Виконкомом Тершівської сільської ради від її імені посвідчувався заповіт від 20.11.2007р. №37 (а.с.12). Із оголошення, розміщеного у газеті «Голос Прикарпаття» від 05.08.2021р, відомо, що «Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 25.11.1989р, видане виконкомом Тершівської сільської ради на жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований у [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , вважати втраченим» (а.с.28-29). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), знайдена інформація: спадкова справа, номер у спадкові реєстрі: 67871443 (а.с.45), а згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі знайдено інформацію: заповіт, номер у спадковому реєстрі 46417217 (а.с.46). Постановою приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивак М.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , так як не представлено свідоцтво про право власності на спадкове майно (а.с.14). Таким чином, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне їй право власності на спірний житловий будинок, перейшло за загальними правилами спадкування за заповітом до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved