Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В липні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та обґрунтовувала його тим, що [INFO] помер [PERSON] , за яким був зареєстрований автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] . Спадкоємицями першої черги за законом є [PERSON] та [PERSON] , які є дочками спадкодавця. Позивач посилається на те, що станом на день відкриття спадщини [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] без укладення шлюбу. У зв`язку з тим, що автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] , були придбані під час проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем, вказані транспорті засоби були їх спільною сумісною власністю. Після смерті [PERSON] право спільної сумісної власності на транспортні засоби припинилось: у позивача виникло право власності на 1/2 частку в автомобілі марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та на 1/2 частку в причепі марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] , тоді як інша 1/2 частка у транспортних засобах ввійшла до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Тому [PERSON] просила суд встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] без укладення шлюбу з 1 січня 2004 року по 7 грудня 2019 року; визнати автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] , спільною сумісною власністю позивача та [PERSON] ; а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку у вказаних транспортних засобах та виключити це майно зі складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . 1.2. В ході підготовчого провадження представник позивача [PERSON] подав заяву про часткову зміну предмета позову (а.с.172-175): просить суд встановити факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] без укладення шлюбу з 1 січня 2004 року по 7 грудня 2019 року; визнати автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] , спільною сумісною власністю позивача та [PERSON] ; а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в цьому рухомому майні та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10 липня 2020 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Кардашевською М.В. та зареєстроване в реєстрі за №2-488, в частині спадкування 1/2 частки в транспортних засобах. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2020 року (а.с.86) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Яковлєвій Л.В. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2020 року (а.с.96-97) пред`явлений позов був залишений без руху, а [PERSON] був наданий строк для доплати нею судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок. 2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 13 листопада 2020 року (а.с.101-102) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 лютого 2021 року (а.с.146-147) було призначено врегулювання спору за участю судді шляхом проведення спільної наради з учасниками судового процесу. Провадження у цивільній справі було зупинено до припинення врегулювання спору за участю судді. 2.5. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 березня 2021 року (а.с.157-158) було припинено врегулювання спору за участю судді, а також поновлено провадження у цивільній справі. Матеріали цивільної справи були передані до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду для визначення іншого судді, уповноваженого на розгляд цивільної справи, в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України. 2.6. Зі змісту протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2021 року (а.с.160-161) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 червня 2021 року (а.с.186-187) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. 3.1. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов в зміненій редакції та наполягають на його задоволенні. 3.2. [PERSON] та [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень відповідачі посилаються на те, що їх батько [PERSON] не проживав однією сім`єю з [PERSON] . Зокрема, вони не були пов`язані спільним побутом та не мали взаємних прав та обов`язків. Ці обставини свідчать про те, що спірні транспортні засоби були особистою власністю [PERSON] , а не спільною сумісною власністю його та позивача. Тому [PERSON] та [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. 3.3. Представник Бориспільської міської державної нотаріальної контори не з`явився у судове засідання та надіслав лист №174/02-14 від 16 лютого 2021 року (а.с.151), в якому він просив розглянути цивільну справу в його відсутності. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4.1. Встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] , якій після укладення шлюбу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». 7 вересня 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що був складений відповідний актовий запис за №188. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28 липня 2020 року (а.с.110). 4.2. [PERSON] також перебувала у шлюбі з [PERSON] 26 травня 2000 року шлюбі між ними був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу був зроблений запис за №107. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26 травня 2000 року (а.с.16). 4.3. 28 березня 2015 року за [PERSON] був зареєстрований автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , а 19 листопада 2016 року - причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.17, 18). 4.4. [INFO] помер [PERSON] . Це підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 грудня 2019 року (а.с.15, 132). Після смерті [PERSON] спадкування здійснювалось за законом. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Тому 10 липня 2020 року державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори Кардашевська М.В. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2-488 (а.с.130). Зі змісту цього правовстановлюючого документа вбачається, що [PERSON] успадкувала грошові кошти в розмірі 2010 гривень 10 копійок, що зберігались на рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] , а також автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] . 4.5. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються одночасно главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України, а також главою 84 «Загальні положення про спадкування» та главою 89 «Оформлення права на спадщину» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. 5.2. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю. 5.3. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 5.4. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. 5.5. Згідно з ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. 5.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.7. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності. 5.8. Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 5.9. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 6.1. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача. Тому у 2002 році вона познайомилась з [PERSON] , який разом з [PERSON] проживав в житловому будинку по [ADDRESS] . У них були суто сімейні відносини, вони були чоловіком та дружиною. [PERSON] не уклав з [PERSON] шлюб у зв`язку з тим, що вони були особами похилого віку. Під час проживання однією сім`єю вони придбали автомобіль марки «Жилугі» та причеп. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона також є сусідкою позивача. Тому у 2001-2002 роках вона познайомилась з [PERSON] , який безперервно проживав разом з [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] . Вони проживали однією сім`ю, а також придбали автомобіль марки «Жилугі» та причеп. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що у 1993-1995 роках вона була знайома з [PERSON] , який працював разом з її чоловіком. Починаючи з 2001 року [PERSON] почав проживати з [PERSON] в житловому будинку в м. Борисполі. Вони проживали вдвох, були чоловіком та дружиною, вели спільне господарство. У зв`язку з тим, що [PERSON] не могла доглядати за [PERSON] , останній тиждень перед його смертю, а саме з [INFO] , він проживав у його дочки [PERSON] . 6.2. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є знайомою [PERSON] . Після розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , він проживав один в квартирі по [ADDRESS] . Вона неодноразово була в гостях у [PERSON] та не бачила жодних жіночих речей. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що протягом 2018-2019 років вона три чи чотири рази була в гостях у [PERSON] , який проживав по [ADDRESS] . Вона також не бачила в його квартирі жіночих речей. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона була знайомою [PERSON] . Після розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , він проживав в квартирі по [ADDRESS] . Вона ніколи не бачила [PERSON] та навіть не знайома з нею. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона була зведеною сестрою [PERSON] . Після розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] (зараз - [PERSON] ), він проживав один в квартирі по [ADDRESS] . [PERSON] зустрічався з [PERSON] , яка проживала у своєму житловому будинку в м. Борисполі. Він не жив з позивачем однією сім`єю та завжди ночував у своїй квартирі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є колишньою дружиною [PERSON] . Після розірвання шлюбу він переїхав в квартиру по [ADDRESS] . Він зустрічався з багатьма жінками та ніколи не проживав однією сім`єю з [PERSON] . 6.3. Достовірність показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спростовується показаннями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що перебувають у взаємному зв`язку з іншим джерелом доказування - з фотографіями (а.с.20-21), з яких вбачається, що [PERSON] навіть святкував з [PERSON] сімейні свята. Крім того, їх спільне проживання в житловому будинку по [ADDRESS] протягом 19 років поспіль переконливо доводить те, що між [PERSON] та позивачем склались усталені відносини, притаманні подружжю, в розумінні, перед-баченому п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Системний аналіз показань свідків та письмових доказів свідчить про те, що [PERSON] проживав однією сім`єю з позивачем без укладення шлюбу з 2001 року до [INFO] . Однак згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Так, в пред`явленому позові заявлено вимогу про встановлення вказаного факту за період часу з 1 січня 2004 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив, що це зумовлено тим, що пунктом 1 розділу VII «Прикінцеві положення» СК України передбачено, що цей Кодекс набрав чинність одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 1 січня 2004 року. 6.4. З огляду на це суд вважає, що належить встановити факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] без укладення шлюбу з 1 січня 2004 року до 1 грудня 2019 року. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що позивач продовжував проживати однією сім`єю з [PERSON] з 1 грудня 2019 року по 7 грудня 2019 року. Тому у задоволенні пред`явленого позову в частині цієї вимоги [PERSON] слід відмовити. 6.5. Встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] , були придбані [PERSON] в період часу, протягом якого він проживав однією сім`ю з [PERSON] без укладення шлюбу. Тому презюмується, що вказані транспортні засоби були їх спільною сумісною власністю. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та [PERSON] не подали докази на спростування означеної презумпції та на підтвердження того, що [PERSON] придбав спірні транспортні засоби за особисті грошові кошти. 6.6. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить визнати автомобіль марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та причіп марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] , спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Однак у зв`язку зі смертю [PERSON] право спільної сумісної власності на вказані транспортні засоби припинилось:на підставі ч.1 ст.70 СК України у позивача виникло право власності на 1/2 частку в цьому рухомому майні, тоді як на підставі ч.1 ст.1218 ЦК України право власності на іншу 1/2 частку в спірних транспортних засобах ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] мала право на спадкування лише 1/2 частки у вказаному рухомому майні, а не спірних транспортних засобів в цілому. 6.7. Тому суд дійшов до висновку, що з метою відновлення законності та порушеного права позивача належить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в автомобілі марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та на 1/2 частку в причепі марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] , а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10 липня 2020 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Кардашевською М.В. та зареєстроване в реєстрі за №2-488, в частині спадкування [PERSON] 1/2 частки в автомобілі марки «ВАЗ-2115», номерний знак [NUMBER] , та 1/2 частки в причепі марки «ПГМФ-830200», номерний знак [NUMBER] . 7. Розподіл судових витрат. 7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.2. [PERSON] сплатила судовий збір в загальному розмірі 2589 гривень 60 копійок (840,80 х 2 + 908,00). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.5, 6, 171). Пред`явлений позов задоволений. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Адже солідарне відшкодування судових витрат процесуальним законодавством не передбачено. 7.3. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1294 гривень 80 копійок (2589,60 : 2).

Outcome: partial