Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

17 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовано тим, що після смерті матері позивача [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0388 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої. 08 вересня 2021 року позивач звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав. 08 вересня 2021 року постановою нотаріуса Якушеву Ю.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а докази фактичного прийняття ним спадщини відсутні. Позивач зазначив в позові, що його мати у грудні 2020 року була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та не встигла зареєструвати своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала з сином, тому [PERSON] вважав, що фактично прийняв спадщину. На підставі викладеного просить визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, витребувано докази. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2022 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Від представника відповідача Дніпровської міської ради надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. У підготовчому судовому засіданні представник Дніпровської міської ради Чудновський А.О. позов визнав. Представник третьої особи: Другої дніпровської державної нотаріальної контори письмово просив розгляд справи проводити за його відсутності. \~ \~ \~ \~Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.8). Відповідно до заповіту від 15 січня 2013 року [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно (а.с.9). Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:08:330:0021 зареєстровано за [PERSON] (а.с.16-17). [INFO] [PERSON] померла (а.с.7). 08 вересня 2021 року позивач звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 08 вересня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки термін для прийняття спадщини сплинув 29 червня 2020 року, а в [PERSON] відсутні докази фактичного прийняття ним спадщини, тобто сумісна реєстрація та проживання разом зі спадкодавцем та/або вступ в управління його майном на час відкриття спадщини (а.с.6). Як вбачається з копії паспорта громадянина України [PERSON] була прописана за адресою: [ADDRESS] з 09 жовтня 1961 року та знята з реєстрації за вказаною адресою 04 грудня 2020 року (а.с.20). Позивач [PERSON] відповідно до копії паспорта громадянина України зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно до ч.1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до\~ст.1223 цього Кодексу\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 цього кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до\~положень ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 1270 ЦК України\~визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, з урахуванням ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має право прийняти спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття. Як вбачається з матеріалів справи, 08 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після матері, померлої [INFO] , тобто пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як на поважність пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері, позивач у позові посилається на те, що він вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті мати фактично проживала з ним, однак, не встигла зареєструвати місце проживання в установленому законом порядку. Зазначене підтверджується копією паспорта спадкодавця, яка була знята з реєстрації 04 грудня 2020 року, свідоцтвом про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , тобто менше ніж через місяць після зняття з реєстрації, а також тим, що позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки вважав, що спадщину він фактично прийняв. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Однак, враховуючи обставини справи, а також те, що позивач не просив відшкодування судових витрат, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на нього. Враховуючи викладене,

Outcome: approved