Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася 03.02.2022 до суду з позовною заявою до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), та просила винести рішення яким, зняти арешт з нерухомого майна шляхом скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер 1609220, зареєстрований 15.01.2005, Кодимською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н виданою 18.08.2004, виданою Котовським управлінням юстиції на майно [PERSON] . Свою вимогу мотивувала тим, що нещодавно нею було виявлено, що на її нерухоме майно було накладено арешт, шляхом внесення запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.01.2005 внесено Кодимською районною державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 1609220, на підставі постанови від 18.08.2004 Котовського управління юстиції. При зверненні до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо вилучення обтяження №1609220 від 15.01.2005, відділом було повідомлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, постановою б/н виданою 18.08.2004 Котовським управлінням юстиції накладено арешт на майно [PERSON] . Ідентифікувати згідно даних АСВП (спецрозділ) в якому саме виконавчому проваджені був накладений арешт не можливо. Надати копії будь-яких документів, або більш детальну інформацію по виконавчому провадженню неможливо, так як виконавче провадження знищене згідно положень «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 №2274/5, за якими термін зберігання виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, становить 3 роки та рекомендовано звернутися до суду. Оскільки виконавче провадження, по відношенню до позивачки було знищене та ідентифікувати в якому саме виконавчому проваджені був накладений арешт не можливо, а також з урахуванням того, що арешт на її нерухоме майно не знято, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про судове засідання, відповідач був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов не надавав. Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.01.2022, існує запис про обтяження, а саме на арешт нерухомого майна [PERSON] , реєстраційний номер 1609220, зареєстрований 15.01.2005, Кодимською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н виданою 18.08.2004, виданою Котовським управлінням юстиції. Відповідно до відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.01.2022 за №236/21.21-32/6 на звернення [PERSON] відділом було повідомлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, постановою б/н виданою 18.08.2004 Котовським управлінням юстиції накладено арешт на майно [PERSON] . Ідентифікувати згідно даних АСВП (спецрозділ) в якому саме виконавчому проваджені був накладений арешт не можливо. Надати копії будь-яких документів, або більш детальну інформацію по виконавчому провадженню неможливо, так як виконавче провадження знищене згідно положень «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 №2274/5, за якими термін зберігання виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, становить 3 роки та рекомендовано звернутися до суду. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.13,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки виконавче провадження відносно [PERSON] було відкрито та матеріали виконавчого провадження знищенні в зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, що підтверджується відповіддю Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), суд вважає, що немає підстав для збереження арешту. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом наведених положень закону вбачається, що тільки власнику надано право для звернення до суду за вирішенням питання про зняття арешту з майна, а також вжиття заходів щодо захисту права власності. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на все майно позивачки, порушуються її права, внаслідок чого вона позбавлена змоги права користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивачки, шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Outcome: approved