Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати. Посилається на те, що з самого початку подружнього життя відповідачка зраджувала йому, це було не один раз, з цього приводу постійно виникали сварки та скандали. Зрозумівши, що зберегти шлюб неможливо він у листопаді 2021 року залишив дружину та має стосунки з іншою жінкою. Від шлюбу є двоє дітей, неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з ним, а після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати з дружиною. В судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, також зазначив, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати з ним, а дочка з відповідачкою. Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не з`явилася, також через канцелярію подала суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, зазначила, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, також вказала, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати з позивачем, а дочка з нею. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 27 травня 2006 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано П`ятничанською сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис №1 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Від шлюбу у сторін є двоє дітей, неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , та малолітня донька [PERSON] , [INFO] , (свідоцтва про народження відповідно серія [NUMBER] , [NUMBER] ). За згодою сторін після розірвання шлюбу син [PERSON] залишиться проживати з батьком, а донька [PERSON] - з матір`ю. В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Зважаючи на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. З відповідачки в користь позивача слід стягнути 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат, понесених нею на сплату судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved