Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог. У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27 квітня 2018 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №151. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб існує формально, сторони приблизно півтора року проживають окремо, мають несумісні погляди на сімейне життя, примирення та збереження сім`ї є неможливим. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. Рух справи в суді. Позовну заяву подано до суду 17 лютого 2022 року. Ухвалою судді від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 10.00 годину 22 березня 2022 року. Позиція учасників судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві вказав, що просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась (рекомендоване повідомлення Укрпошти №4500813079531). Враховуючи згоду позивача та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Фактичні обставини справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 27.04.2018 Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, зареєстровано шлюб між громадянином Турецької Республіки [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №151. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнарод\-не приватне право», законів України, міжнародних договорів, що визначають особливості розг\-ляду окремих категорій справ, а також, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам Укра\-їни цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або між народ\-ним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Згідно роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК України. Так, питання розірвання шлюбу між громадянином України та громадянином іншої держави регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" (далі-Закону). Відповідно до статей 60 та 63 Закону припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. У такому випадку вибір права обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 Закону України "Про міжнародне приватне право". Враховуючи те, що шлюб між громадянином Турецької Республіки [PERSON] та громадянкою України [PERSON] укладено в Україні, сторони проживають теж в Україні, суд вважає необхідним розглянути справу за правилами національного законодавства. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів примирення.

Outcome: approved