Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивачі звернувшись із даним позовом посилаються на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 вересня 2017 року задоволено їх позов. Визнано відмову ДП «Коломийське лісове господарство» та виконавчого комітету Шепарівцівської сільської ради на проведення приватизації квартири [ADDRESS] та визнано за позивачами право на приватизацію вказаної квартири. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2017 року рішення вказаного суду залишено в силі, апеляційну скаргу відхилено. Постановою Верховоного суду у складі колегії суддів Першої судового ї палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року рішення та ухвалу зазначених судів залишено без змін. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 267744076 від 27 липня 2021 року нежитлові будівлі в [ADDRESS] перебувають у державній власності на підставі свідоцтва про право власності, [NUMBER] , 22 березня 2010 року виданого виконавчим комітетом Шепарівцівської сільської ради на підставі рішення № 75 від 10 листопада 2009 року зареєстроване в державному реєстрі 20 лютого 2010 року. Після вступу вказаних судових документів у законну силу позивачі неодноразово зверталися до ДП «Коломийське лісове господарство» та Державного агентства лісових ресурсів України і Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, щодо приватизації вказаної квартири, однак позитивного вирішення їх заяви не знайшли, а тому просять визнати за ними право на приватизацію квартири [ADDRESS] . У судове засідання позивачі не з`явилися, їх представник подала заяву про розгляд справи у його та позивачів відсутності. Представник відповідача державного підприємства «Коломийське лісове господарство» 16 березня 2022 року подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання частково позову в межах обставин, встановлених рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 березня 2017 року. Просить взяти до уваги, що діюче законодавство не дає їм можливості провести приватизацію спірної квартири, хоча вони проти цього і не заперчують. Представник Коломийській міської ради в судове засідання не з`явився про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку. Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими частково, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 вересня 2017 року визнано за позивачами право на приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с.11-15). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2017 року рішення вказаного суду залишено в силі, апеляційну скаргу відхилено (а.с.16-18). Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року рішення та ухвалу зазначених судів залишено без змін (а.с. 19-24). 21 грудня 2017 року позивачі звернулись із заявою до ДП «Коломийське лісове господарство», щодо приватизації вказаної квартири, однак їм повідомлено, що вказаним господарством подано касаційну скаргу, тому питання щодо виконання рішення суду буде вирішуватись після розгляду касаційної скарги (25-28). В грудні 2020 року позивачі повторно звернулись з листом на який отримали відповідь від 12 січня 2021 року про те, що підприємство не буде чинити перешкод у реалізації їх права на приватизацію квартири, однак зі свого боку жодних дій щодо приватизації квартири не вчинило. Листом від 12 січня 2021 року позивачам надано відповідь на заяву від 17 грудня 2020 року відповідно до якої ДП «Коломийське лісове господарство» не буде чинити перешкод у реалізації права на приватизацію вказаної квартири (а.с. 29). Із листа старости Шепарівцівського старостинського округу від 11 лютого 2021 року видно, що звернення позивача [PERSON] не може бути вирішено сільським органом влади, оскільки з 06 вересня 2018 року с. Шепарівці Коломийського району приєднано до Коломийської міської ради, а тому всі питання, які стосуються приватизації житла на території села належать до компетенції Коломийської міської ради (а.с. 33). Із відповіді міського голови Коломийської міської ради від 12 березня 2021 року на аналогічну заяву [PERSON] видно, що квартира [ADDRESS] державним підприємством "Коломийське лісове господарство" у комунальну валсність Коломийської міської ради не передавалась (а.с. 32). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом. Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду. За змістом ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Указана норма містить вичерпний перелік об`єктів, які не підлягають приватизації. За її змістом не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), в тому числі, й віднесені у встановленому порядку до числа службових. Частинами 4,5 ст. 5 Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Статтею 8 Закону встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад, в тому числі, приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових. Також за змістом ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Пунктами 4,5 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 , визначено, що до числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі. Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень. Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації. Враховуючи вказані обставини справи, суд бере до уваги те, що займане позивачами приміщення є об`єктом приватизації і єдиним органом, який має можливість реалізувати право позивачів на приватизацію квартири у якій вони проживають і яка належить їм на праві власності є орган територіальної влади - Коломийська міська рада, а тому враховуючи вказане суд дійшов висновку про покладення обов`язків на даного відповідача щодо оформлення приватизації на вказану квартиру. Стосовно визнання за іншими двома відповідачами бездіяльності по передачі позивачам у приватну власність спірної квартири, то суд не ввважає ці вимоги обгрунтованими виходячи із наведених вище міркувань, а саме відсутності у них законодавчих підстав для вчинення таких дій, а тому в задоволенні зазначених вимог слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 107, 118, 119 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 9, 15, 118 ЖК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: partial