Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 55 110, 00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.05.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, машиномісця та комірки. Відповідно до умов Попереднього договору сторони погодили укласти договір купівлі-продажу (надалі - «Основний договір»), за яким відповідач, як продавець, зобов`язався передати у власність позивача, як покупця, квартиру [ADDRESS] , машиномісце та комірку в будинку [ADDRESS] , Львівської міської об`єднаної територіальної громади. Згідно з п. 3 Попереднього договору граничний строк укладення Основного договору встановлено до 11 липня 2021 року. Пунктом 8 Попереднього договору сторони дійшли згоди, що у підтвердження укладення Основного договору та з метою забезпечення його виконання покупцем буде передано продавцю грошову суму у розмірі 55 110,00 грн., що має статус завдатку. Згідно з п. 9 Попереднього договору, завдаток передається покупцем продавцю в момент підписання Договору. Як стверджує позивач на реалізацію п.п. 8, 9 Попереднього договору 18 травня 2021 року ним було передано відповідачу 55 110,00 грн. завдатку. Відповідно до п.11 Попереднього договору у випадку відмови Продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об`єкта продажу, невиконання умов договору (в т.ч. п.7 Договору щодо зобов`язання підготовки всіх необхідних документів для нотаріального посвідчення основного договору до терміну, передбаченого п.З Договору), Продавець зобов`язаний повернути Покупцю подвійну суму завдатку, отриманого ним в момент підписання Договору, в одноденний термін з моменту відмови від укладання договору купівлі-продажу чи спливу терміну, передбаченого п.3 Договору. Всупереч вищенаведеним умовам Попереднього договору, станом на дату звернення з позовом до суду Основний договір не укладено та суму завдатку відповідачем не повернуто. Таким чином, на думку позивача, відповідно до умов Попереднього договору відповідач зобов`язаний повернути останньому суму отриманого завдатку у розмірі 55 110,00 грн. Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження у справі та, враховуючи малозначність даного спору, постановлено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутності, у зв`язку з фактичним проживанням у м.Києві. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в тому числі шляхом надіслання СМС-повістки за вказаним у позовній заяві номером телефону, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.05.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, машиномісця та комірки (далі - Попередній договір). Як випливає з умов даного договору позивач як Покупець мав намір придбати у відповідача як Продавця належні йому на праві власності квартиру [ADDRESS] , машиномісце та комірку в будинку [ADDRESS] . Згідно з п. 1 Попереднього договору дана угода укладена для своєчасного і добросовісного виконання зобов`язань Продавця і Покупця у факті наступної купівлі-продажу квартири, машиномісця та комірки. Положеннями п. 3 сторони взяли на себе взаємний обов`язок укласти нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлової квартири до 11 липня 2021 року. Відповідно до п.п. 8 Попереднього договору сторони дійшли згоди, що у підтвердження укладення договору купівлі-продажу об`єкту продажу та з метою забезпечення його виконання покупець передає продавцю грошову суму у розмірі 55 110,00 грн., що має статус завдатку. Згідно з п. 9 Попереднього договору, завдаток передається покупцем продавцю в момент підписання Договору. Згідно з п. 3 Попереднього договору граничний строк укладення Основного договору встановлено до 11 липня 2021 року. З позовної заяви слідує, що позивачем на реалізацію п.п. 8, 9 Попереднього договору 18 травня 2021 року було передано відповідачу 55 110,00 грн. завдатку. Відповідно до п.11 Попереднього договору у випадку відмови Продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об`єкта продажу, невиконання умов договору (в т.ч. п.7 Договору щодо зобов`язання підготовки всіх необхідних документів для нотаріального посвідчення основного договору до терміну, передбаченого п.З Договору), Продавець зобов`язаний повернути Покупцю подвійну суму завдатку, отриманого ним в момент підписання Договору, в одноденний термін з моменту відмови від укладання договору купівлі-продажу чи спливу терміну, передбаченого п.3 Договору. Разом з тим, як випливає з позовної заяви станом на день звернення з позовом, основний договір купівлі-продажу не укладено та суму завдатку відповідачем не повернуто. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Згідно з ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Аванс - це визначена грошова сума (попередній платіж), яка передається покупцем продавцю, та яка включається до загальної ціни товару. Тобто, покупець сплачує ціну товару декількома частинами: перша частина (аванс) сплачується до отримання ним товару, інша частина - після. У разі розірвання договору за домовленістю сторін або у зв`язку невиконанням однією із сторін договору своїх обов`язків, сума коштів сплачена як аванс має бути повернута покупцю. Завдаток - це грошова сума, яку сплачує покупець продавцю в рахунок належних платежів, що мають бути сплачені ним за договором, з метою підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Як завдаток може також передаватися рухоме майно. Тобто, сума коштів, сплачена як завдаток (так само як і аванс), включається до загальної ціни товару. Відмінність завдатку та авансу полягає у наслідках, які настають у разі порушення умов договору однією із сторін (покупцем або продавцем). З аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що завдаток видається кредиторові боржником у разі укладення договору, а тому гроші, передані майбутнім покупцем потенційному продавцю за усною чи письмовою домовленістю, але до укладення основного договору, ще не є завдатком, не виконують забезпечувальної функції, а відтак їх видача не має правових наслідків для продавця, відповідно до норми ч. 1 ст. 571 ЦК України. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Другим критерієм відмінності завдатку від авансу є умова обов`язкового дотримання сторонами форми укладення договору, встановленої законом. Викладені положення закону є підставою для обґрунтованого висновку про те, що основними критеріями відмінності завдатку, як одного із засобів забезпечення виконання зобов`язань від авансу, як однієї з форм розрахунків є: забезпечення завдатком тільки дійсного, тобто укладеного сторонами цивільно-правового зобов`язання; обов`язкове дотримання сторонами встановленої законом форми укладення договору, який забезпечений завдатком. За умови відсутності хоча б одного із вищевказаних критеріїв, передані однією стороною другій стороні грошові суми є не завдатком, а авансом. За загальними правилами, у разі порушення умов договору покупцем, завдаток залишається у продавця. Але, якщо порушення зобов`язання сталося з вини продавця, то він зобов`язаний повернути покупцю завдаток, та додатково сплатити суму у розмірі завдатку. Якщо як завдаток було передано майно, продавець додатково має сплатити суму у розмірі вартості такого майна. Тобто, у такому випадку завдаток повертається у подвійному розмірі. Також, винна у порушенні зобов`язання сторона, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку. Якщо договором не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Статтею 571 ЦК України встановлено наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Так, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. На відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. Аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі сплати авансу кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176цс12, у якій зазначено наступне, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц: «Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Як випливає з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, гарантією якого виступав попередній Договір купівлі-продажу квартири, машиномісця та комірки. Відтак передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 55110, 00 грн. є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за Попереднім договором купівлі-продажу від 18 травня 2021 року не виконав, а саме не вчинив дій щодо укладення договору купівлі-продажу у строк до 11.07.2021 відтак, з останнього на користь позивача підлягає стягненню аванс у розмірі 55 110, 00 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 00 грн. На підставі ст.ст. 526, 615, 635 ЦК України,

Outcome: approved