Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

22 лютого 2021 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом у якому просить визнати за ним право власності на мотоцикл марки Musstang mt125-2, двигун № [NUMBER] , рама\~\~ LMHPCJL52E0200250. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі довідки-рахунка від 02 вересня 2014 року серії [NUMBER] він придбав вказаний транспортний засіб. У 2021 році у територіальному сервісному центрі №1246 йому відмовили у реєстрації транспортного засобу посилаючись на те, що з 18 листопада 2015 року внесено зміни до законодавства з питань реєстрації транспортних засобі, якими виключено з документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів довідки-рахунки встановленої форми. Посилаючись на ст.328,392 ЦК України просить задовольнити його позов. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 18 травня 2021 року від відповідача надійшов відзив, у якому він просить відмовити у позові. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на теперішній час відповідно до діючого законодавства «Довідка рахунок» не є документом на підставі якого здійснюється реєстрація транспортних засобів. Відповідач не має права самостійно змінювати Порядок реєстрації транспортних засобів, ніякого відношення до встановлення права власності на вище зазначений транспортний засіб немає. Також вважає себе не належним відповідачем, оскільки не є суб`єктом відповідних матеріально-правових відносин. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року зазначену справу передано за підсудністю\~ до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яким ухвалою від 20 серпня 2021 року справу прийнято до свого провадження. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату та\~ час судового розгляду повідомлені належним чином. У поданому відзиві представник відповідача просить розглянути справу без його участі. Дослідивши в повному обсязі надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так довідкою рахунком серії ВІА №591374 виданою ТОВ «Південна торгова компанія» від 02.09.2014 року підтверджується, що [PERSON] продано та видано мотоцикл марки Musstang mt125-2, двигун № [NUMBER] , рама\~\~ LMHPCJL52E0200250, вартістю три тисячі триста дев`яносто гривень (а.с.7). Сертифікатом відповідності серії ВГ виданого ТОВ «Південна торгова компанія» зареєстрованого в реєстрі за № UA1.186.0049130-14 термін дії з 16.06.2014 року до 15.06.2015 року та додатком до сертифікату відповідності/ свідоцтва про визнання підтверджується, що продукція мотоцикли торгової марки Musstang, нові, відповідають вимогам ДСТУ UN/ECE R 10-01:2002, ДСТУ UN/ECE R 47-00:2002, ДСТУ UN/ECE R 63-00:2002, ДСТУ UN/ECE R 78-02:2002, ДСТУ UN/ECE R 74-00:2002 (а.с.6) З відповіді від 05 лютого 2021 року ТСЦ МВС №1247 вбачається, що 02 лютого 2021 року позивач звертався з заявою про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Позивачу повідомлено, що 18 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 941 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки - рахунок при купівлі-продажу та оформленні транспортних засобів. У зв`язку з чим, з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не є документом - підставою для здійснення операцій з реєстрації транспортних засобів та не підтверджує право власності. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України). Розглядаючи позов,суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін,але в межах заявлених вимог . За ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною першою статті 182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Згідно з пунктами 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори купівлі продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішеннями власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило па транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноваженому органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу,укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів,за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення,розшуку та управління активами,одержаними від корупційних та інших злочинів. У той же час, 18 листопада 2015 року\~ Кабінетом Міністрів України\~ була прийнята Постанова № 941 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунка при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів. У зв`язку з чим з 18 листопада 2015 року довідка-рахунок не є документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності. Таким чином, надана позивачем для реєстрації в 02 лютого 2021 року довідка-рахунок від 02 вересня 2012 року вже не була\~ документом, що підтверджує факт придбання транспортного засобу. З огляду на наведене суд вважає, що з боку ТСЦ № 1246 цілком обгрунтовано відмовлено позивачу у реєстрації транспортного засобу. Висновок щодо правильності таких дій відповідача зроблений Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року\~ по справі № 803/336/16 . Стаття 19 Конституції\~ України передбачає,що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України . Відповідач відповідно до покладених на нього завдань здійснює організаційне забезпечення та контроль процесу реєстрації транспортних засобів, обміну та видачі посвідчень водія, обліку та зберігання документів,що є підставою для їх видачі, контроль за наповненням Єдиного державного реєстру МВС. Обираючи спосіб захисту порушеного права, позивач, звернувшись до суду у даній справі з позовними вимогами до відповідача про визнання за ним права власності на транспортний засіб, не врахував положення ст. 392 ЦК України, оскільки відмова органу державної реєстрації прав в оформленні права власності на майно та видачі свідоцтва, у зв`язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такого права, не є оспорюванням права власності на майно. Зокрема, сервісний центр не перебуває з позивачем у правовідносинах щодо здійснення ним прав володіння, користування та розпорядження майном, щодо якого заявлено позовні вимоги про визнання права власності, не оспорює та не претендує на таке право. Така позиція висловлена Верховним Судом\~ України у постанові від 20 червня 2011 року у справі № 3-55гс11. Згідно з п. 7 Порядку № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Позивач\~ придбав мотоцикл\~ 14 вересня 2012 року. Не заперечує ту обставину, що він\~ своєчасно не звернувся\~ до відповідного органу МВС для реєстрації транспортного засобу, посилаючись на ту обставину, що на той час мотоцикл був у несправному стані. З моменту придбання до моменту звернення позивача до сервісного центру сплило більше восьми років, що не може вважатися розумним строком, протягом якого позивач не міг реалізувати свої права та інтереси. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed