Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме: про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, зареєстрованого за № 1447 від 20 червня 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Авентус Україна " заборгованості за кредитним договором № 1386251 від 15 жовтня 2019 року в розмірі 25 972,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.06.2020 року Гораєм Олегом Станіславовичем, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безсгіірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] . Позивач вважає, що виконавчий напис № 1447, від 20.06.2020 року є протиправним, тобто таким, що вчинено з порушеннями вимог порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та не підлягає виконанню. Позивач просить суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстровим номером 1447; - стягнути судові витрати. Ухвалою судді Корецького районного суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи призначено в порядку загального провадження. 07 лютого 2022 року ухвалою Корецького районного суду Рівненської області підготовче провадження по даній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті. 25 січня 2022 року до суду надійшов відзив ТОВ «Авентус Україна», в якому директор просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У судове засідання позивач [PERSON] , його представник - адвокат Цокало Т.М. не з`явилися, остання подаля заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Авентус Україна» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.Подав клопотання про розгляд справи без його участі. Треті особи - приватний нотаріус Горай О.С., приватний виконавець Дорошкевич В.Л. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили, пояснення щодо позову не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 15 жовтня 2019 року між [PERSON] і ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір №1386251 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 7000 грн. строком на 30 днів із застосуванням фіксованої зниженої процентної ставки 1,71% від суми позики за кожен день користування позикою (624,15% річних) у межах строку надання позики та застосуванням стандартної процентної ставки 1,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (657,00% річних) у разі продовження строку користування позикою та зміни дати погашення позики, недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, з четвертого дня прострочення заборгованості, але не більше ніж до 90 дня прострочення. 20 червня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №138621 від 15 жовтня 2019 року, укладеним з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», за період з 14 листопада 2019 року по 05 травня 2020 року в сумі 25172,00 грн., з яких: 7000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 14672 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 3500 грн. - строкова заборгованість за штрафами та пенями. За вчинення виконавчого напису нотаріусом було стягнуто 800 грн. Зазначений виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №1447. На виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження №62493362 та 03 серпня 2020 року ухвалено постанову про звернення стягнення на доходи [PERSON] . Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У частині 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У постанові від 27 березня 2019 року в справі №137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 були внесені зміни до вказаного Переліку, зокрема, його було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», пунктами якого було встановлено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, належать до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а для одержання такого напису надаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Як встановлено судом оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20 червня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (у редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належать нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно». Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі №172/1652/18. У відзиві ТОВ «Авентус Україна» не заперечувало, що подало нотаріусу договір, який не був посвідчений нотаріально. Суду також надана копія договору, яка не посвідчена нотаріально. З огляду на викладене, оскільки встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За таких обставин, враховуючи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 11500 грн. та підлягають стягненню з відповідача ТОВ "Авентус Україна" на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. судового збору за подання позовної заяви та 454.00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved