Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року задоволено позов адвоката Мирко Р.О. в інтересах [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №29930, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 18605,00 грн., а також стягнено судовий збір. Справа, відповідно до ухвали від 17.12.2021 року, була розглянута у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. 02.03.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Мирка Р.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на користь [PERSON] понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підтвердження вказаних витрат представником надано письмові докази. Суд не вбачає необхідності виклику сторін, що не суперечить вимогам ч.4 ст. 270 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали клопотання про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи №531/2812/21, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року задоволено позов адвоката Мирко Р.О. в інтересах [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №29930, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у розмірі 18605,00 грн., а також стягнено судовий збір. Звертаючись до суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України з заявою про вирішення питання судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу представник позивач надав докази на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу: договір про надання правової допомоги від 09.12.2021 року; додатковою угодою №1 до договору від 09.12.2021 року, де у п.2 зазначено про сплату адвокату гонорару у сумі 2000,00 грн. та 3000,00 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 22.02.2022 року із зазначенням опису виконаної роботи та витраченого часу та визначенням вартості наданих послуг на загальну суму 5000,00 грн.; копії квитанцій №06/01 від 06.01.2022 року на суму 2000,00 грн., сплачені [PERSON] адвокату Мирку Р.О., згідно договору від 09.12.2021 року та №22/02/22 від 22.02.2022 року - на суму 3000,00 грн., звіт про роботу адвоката над завданням клієнта станом на 21.02.2022 року із підтвердженням надання послуг на суму 5000,00 грн. Заява направлена до суду засобами поштового зв`язку 23.02.2022 року. Матеріали цивільної справи містять ордер про надання правничої допомоги [PERSON] , адвокатом Мирко Р.О. (а.с.7) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Мирко Р.О. серії ПТ №2539 від 17.01.2019 року (а.с.8), а також заяву адвоката Мирко Р.О. від 18.02.2022 року про намір подати докази на підтвердження витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення (а.с.70-71). При цьому, як видно з позовної заяви, позивачем заявлялась вимога про стягнення судових витрат на правову допомогу і до моменту ухвалення, що відповідає положенню п.9 ч. 3 ст.175 ЦПК України, де зазначено, що позовна заява повинна містити попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, 09.12.2021 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Мирком Р.О., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2539 від 17.01.2019 року, укладено договір про надання правничої допомоги. Крім того, із розрахунку витрат на правничу допомогу в цивільній справі №531/2812/21 було надано правничу допомогу та витрати, пов`язані із розглядом справи у сумі 5000,00 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу [PERSON] надано квитанцію №06/01 від 06.01.2022 року, відповідно до якого він сплатив адвокату Мирку Р.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 09.12.2021 року - 2000,00 гривень за надану правничу допомогу та №22/02/22 від 22.02.2022 року, відповідно до якого він сплатив адвокату Мирку Р.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 09.12.2021 року - 3000,00 гривень за надану правничу допомогу. Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 21.02.2022 року по даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу відповідно ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, а також враховуючи те, що позовні вимоги позивача були задоволені повністю, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень. Винесення додаткового рішення не впливає на його зміст та не змінює його. На підставі викладеного та

Outcome: approved