Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] майнову шкоду в сумі 18 989 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 17.11.2021 року відповідача [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, згідно якої 19.08.2021 року [PERSON] в с. Ставрове Подільського району Одеської області керував ТЗ Toyota Carina та здійснив наїзд на ТЗ Renault Megan Scentic, який належить [PERSON] . В результаті ДТП автомобілю Renault Megan Scentic завдано механічних пошкоджень. Загальна сума майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП становить 18 989 грн. Відповідачем у добровільному порядку позивачу матеріальна шкода не відшкодована, тому позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, до матеріалів справи додав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав та вказав, що його підпис на схемі ДТП підроблений та схема складена без його участі. На фотоматеріалі, що доданий до матеріалів справи, не зрозуміло, який автомобіль, якої марки та відсутній номер автомобіля. Відсутня будь-яка експертиза пошкодження автомобіля позивача. В страхову компанію позивач не звертався, оскільки при проведенні експертизи виявиться відсутність пошкоджень на даному автомобілі. Моральна шкода та ціна запчастин також нічим не підтверджена. Вказує, що будь-яких пошкоджень він не вчиняв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 17.11.2021 року відповідача [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, згідно якої 19.08.2021 року [PERSON] в с. Ставрове Подільського району Одеської області керував ТЗ Toyota Carina, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на ТЗ Renault Megan Scentic, який належить [PERSON] . В результаті ДТП автомобілю Renault Megan Scentic завдано механічних пошкоджень. Крім того, [PERSON] будучи причетним до ДТП, на порушення встановлених правил, залишив місце ДТП (а.с. 19-26). Вищевказана дорожньо-транспортна пригода підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: копіями протоколів про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098569, серії ДПР18 № 200209 від 20 серпня 2021 року, схемою місця ДТП, яка сталася 19 серпня 2021 року о 21 год 20 хв., фотоматеріалами, поясненними гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та рапортом ВПД № 2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про реєстрацію ЄО за № 1706 від 20.08.2021 року (а.с. 8-16). Згідно копії посвідчення водія [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу Renault Megan Scentic, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 17). Згідно довідки вартості проведення ремонтно-зварювальних робіт та по заміні деталей автомобіля «Renault Scentic» 2003 р.в., станом на 2021 року становить 6 180 грн. (а.с. 6). Згідно довідки вартості запчастин на автомобіль «Renault Scentic» 2003 р.в., станом на 2021 року становить 16 409 грн. Загальна сума майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП становить 22 589 грн. Аналізуючи докази надані позивачем, а саме: довідки вартості проведення ремонтно-зварювальних робіт, по заміні деталей та вартості запчастин автомобіля «Renault Scentic» та постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 17.11.2021 року, то з останніх вбачається, що у вищевказаних документах збігаються пошкоджені деталі кузова автомобіля «Renault Megan Scentic», де визначена їх вартість заміни та ремонту саме у вищевказаних довідках. Позивач також вказує, що крім майнової шкоди внаслідок вищевказаної ДТП, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна, а також завдані незручності при користуванні автомобілем, втрата його естетичного вигляду, незапланована витрата часу на відновлення моїх порушених прав (виклик поліції, оформлення матеріалів, стресова ситуація та докладання зусиль для вирішення питання ремонту автомобіля), яка оцінюється позивачем в розмірі 5 000 грн. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру майнової шкоди слід враховувати розмір такої шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілих осіб. Під шкодою, що має бути відшкодована, слід розуміти втрату або зменшення блага потерпілих осіб внаслідок порушення їхніх прав або втрату нематеріальних благ (життя, здоров`я тощо). Оскільки, постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 17.11.2021 року відповідача [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, яка відповідачем не оскаржувалась, інших доказів до суду ним не надано, вина відповідача підтверджується також доказами, які додані до позовної заяви та перераховані вище, тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із конкретних обставин справи. Суд зазначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, тому вважає заявлену до стягнення суму 5 000 грн. завищеною та не доведеною. Отже, оскільки у позивача виникла необхідність у захисті права шляхом звернення з позовом до суду, застосовуючи принцип розумності і справедливості, з урахуванням неможливості безпомилкового, математично виваженого підрахунку розміру компенсації моральної шкоди, суд вважає, що 1 000 грн., буде тією мірою матеріальною компенсацією в даному випадку, яка підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, однак при цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial