Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

15.02.2022 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», філії «Полтавське головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення коштів. В своєму позові посилалась на те, що 24.12.2014 року з її банківської платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» шахрайським способом через мережу Інтернет невідомою особою здійснено переказ грошей у сумі 13 135 грн. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року визнано дії АТ КБ «ПриватБанк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною кредитною карткою, виданою на ім`я [PERSON] неправомірними, визнано транзакцію щодо переказу 24.12.2014 року коштів у сумі 13 135 грн. з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» нечинною, зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути [PERSON] кошти у сумі 13 135 грн. шляхом відновлення їх на картковому рахунку. На даний час зобов`язання щодо повернення коштів АТ КБ «ПриватБанк» не виконав, коштів на рахунок не повернув. У зв`язку з простроченням АТ КБ «ПриватБанк» виконання грошового зобов`язання, на відшкодування завданих збитків вона неодноразово зверталася до суду з позовними заявами про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» інфляційних витрат, 3% річних, пені. У зв`язку зі збільшенням періоду порушення АТ КБ «ПриватБанк» виконання грошового зобов`язання щодо повернення коштів у сумі 13 135 грн., позивач просила стягнути інфляційні витрати за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 в сумі 4672,72 грн., 3 % річних за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 в сумі 424,28 грн., а всього 5097 грн. Ухвалою суду від 16.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. А також запропоновано відповідачеві надіслати (надати) відзив з урахуванням вимог ст.178 ЦПК України до суду не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 22.02.2022 року відповідач АТ КБ «Приватбанк» отримав копію ухвали про відкриття провадження по справі від 16.02.2022 року, проте на час розгляду справи відповідач не скористався своїм правом та не надав відзив на позовну заяву. 22.02.2022 року відповідач Філія «Полтавське головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» отримав копію ухвали про відкриття провадження по справі від 16.02.2022 року, проте на час розгляду справи відповідач не скористався своїм правом та не надав відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідачами АТ КБ «Приватбанк» та Філія «Полтавське головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не було надано відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в повному обсязі з постановленням заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною карткою кредиткою «Універсальна», виданою на ім`я [PERSON] 28 жовтня 2012 року. Визнано транзакцію щодо переказу 24 грудня 2014 року коштів у сумі 13135 грн. з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк», виданої на ім`я позивача, не чинною та зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути кошти в сумі 13135 грн. шляхом відновлення на картковому рахунку. На час звернення позивача до суду вказане рішення виконано не було, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» інфляційних втрат та 3% річних. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2016 року з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] стягнуто пеню за період з 24.12.2014 року по 27.09.2016 року в сумі 8458,94 грн., компенсацію інфляційних втрат за період з 24.12.2014 року по 01.09.2016 року в сумі 7527,71 грн., 3% річних за період з 24.12.2014 року по 27.09.2016 року у розмірі 695,26 грн., проценти за користування коштами за період з 24.12.2014 року по 27.09.2016 року в сумі 257,67 грн., на відшкодування понесених судових витрат 1113,89 грн., а всього стягнуто - 18053,47 грн. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07.11.2017 року стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] стягнуто пеню за період з 28.09.2016 року по 07.11.2017 року в сумі 5332,81 грн., компенсацію інфляційних втрат за період з 01.09.2016 року по 01.10.2017 року в сумі 3842 грн., 3% річних за період з 28.09.2016 року по 07.11.2017 року у розмірі 438,31 грн., проценти за користування коштами за період з 28.09.2016 року по 07.11.2017 року в сумі 146,10 грн., на відшкодування понесених судових витрат 640 грн., а всього стягнуто - 10399,22 грн. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 30.08.2018 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] : пеню за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року в сумі 2692,68 грн., проценти за користування коштами за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року в розмірі 73,77 грн., інфляційні витрати за період з 01.10.2017 року по 01.06.2018 року в розмірі 1834,74 грн., 3% річних за період з 01.10.2017 року по 01.06.2018 року в сумі 221,32 грн., а всього 4822,51 грн. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.10.2019 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] : інфляційні витрати за період з 01.06.2018 по 01.07.2019 року в розмірі 2 673.17 грн., 3 % річних за період з 01.06.2018 року по 22.07.2019 року в сумі 449,11 грн., а всього 3122.28 грн. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 09.07.2020 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] : інфляційні витрати за період з 01.07.2019 року по 01.06.2020 року в сумі 1844,29 грн., 3 % річних за період з 22.07.2019 року по 01.06.2020 року в сумі 371,38 грн., а всього 2215,67 грн. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15.04.2021 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] : інфляційні витрати за період з 01.06.2020 року по 01.02.2021 року в сумі 2187,32 грн., 3 % річних за період з 01.06.2020 року по 01.02.2021 року в сумі 293,65 грн., а всього 2480,97 грн. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат за користування грошовими коштами та трьох відсотків річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України. Як вже встановлено наведеними вище судовими рішеннями, боржник АТ КБ «ПриватБанк», який одразу ж за повідомленням [PERSON] мав повернути кошти на її картковий рахунок, цього не зробив, відповідно прострочив виконання зобов`язання, починаючи від дня неналежного переказу. Тому на вимогу кредитора - [PERSON] має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 01.02.2021 року по 01.02.2022 року розмір інфляційних втрат позивача у зв`язку з простроченням зобов`язання відповідачем становить 4672,72 грн. Три проценти річних за період з 01.02.2021 по 01.02.2022 становить 424,28 грн. Вказані суми обраховані позивачем у точній відповідності до вимог закону та відповідають обставинам справи. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення компенсація інфляційних втрат в сумі 4672,72 грн, три відсотки річних у розмірі 424,28 грн. Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, тому згідно п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved