Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд до [PERSON] , за участю третьої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячне 130" про зобов"язання вчинити дії. Свій позов обгрунтовує тим, що їй, [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Квартира розташована на першому поверсі чотирьохповерхового багатоквартирного житлового будинку. Відповідачу на праві власності на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2011 року належить півпідвальне нежитлове приміщення, познач. літ. 56 на поверховому плані площею 19,3 кв.м. у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Її квартира розташована над цим півпідвальним приміщенням. У вересні 2020 року відповідач демонтував віконний проріз у півпідвальному приміщенні, розбив несучу стіну і облаштував повноцінний вхід у приміщення та вставив двері. З квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу, провів електронний кабель для освітлення цього підвалу, а опісля розпочав земельні роботи на газоні на прибудинковій території для проведення каналізації до приміщення. Звернувшись у відділ Державного Архітектурно-будівельного контролю Дрогобицької міської ради з заявою про підтвердження дозвільних документів, відділом ДАБК 26.10.2020 року надана відповідь за №273, що будь-які дозвільні документи на будівельні роботи по вказаному об`єкту у відповідача відсутні, отож є самочинними. І відділ ДАБК відмовився проводити перевірку з підстав, зазначених у листі і порадив звернутися до суду за порушеним правом. Зазначила, що їхньому будинку у 2016 році створено ОСББ (Сонячне 130), за актом приймання-передачі житлового комплексу від 07.10.2016 року на баланс ОСББ від Комунального підприємства «ЖЕО» передано 54-х-квартирний житловий будинок по [ADDRESS] , в акті не зазначена площа прибудинкової території. Замовником будівництва багатоквартирного житлового будинку виступило комунальне підприємство «Управління капітального будівництва», а будівництво проводило ПП «АМГ-ТРАНС». Станом на час будівництва земельна ділянка належала ПП «АМГ-ТРАНС», на підставі Державного акту ЯГ №517634 від 11.01.2007 року, згодом ця земельна ділянка була викуплена іншим підприємцем. Ці дані частково підтверджують відповідь на запит адвоката та дозвіл на виконання будівельних робіт. Таким чином, відповідач проводила земляні роботи на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності третій особі, не питаючи згоди цієї третьої особи. А ОСББ «Сонячне 130» земельна ділянка для обслуговування багатоквартирного житлового будинку не надавалася. Просить зобов`язати [PERSON] провести демонтаж дверного прорізу у нежитловому півпідвальному приміщенні площею 19,3 кв.м. у будинку по [ADDRESS] та привести проріз у попередній стан, визначеним первинним проектом будівництва. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСББ «Сонячне 130» - Потічна Н.Ю. підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розгляду справи у її відсутності, в задоволені заявлених позовних вимог просить відмовити, пославшись на обставини, викладені в письмовому відзиві та долучених до матеріалів справи письмових дебатах. Заслухавши думку представника позивача та представника третьої особи - Потічної Н.Ю., перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Квартира розташована на першому поверсі чотирьохповерхового багатоквартирного житлового будинку. Відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] та на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2011 року останній належить нежитлове приміщення №56 у даному будинку, яке було придбане з наміром облаштувати його як офіс. Крім того, судом взято до уваги, що у травні 2020 року відповідачка [PERSON] звернулася до ОСББ «Сонячне 130» про надання дозволу на підключення до приміщення водопроводу та каналізації, яке було погоджено 15.05.2022р. головою ОСББ «Сонячне» та звернулася до Відділу містобудування та архітектури виконавчих органів Дрогобицької міської ради із питанням щодо влаштування окремого входу з наявного віконного отвору в межах його розміру. Наказом відділу містобудування та архітектури виконавчих органів Дрогобицької міської ради від 11 листопада 2020 року №56 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення №56 на [ADDRESS] , з влаштуванням окремого входу, під офісне приміщення», у відповідності до вказаних містобудівних умов та обмежень, зазначено, що не вимагається та не буде проводитися забудова земельної ділянки. Судом встановлено, що 19 листопада 2020 року Комунальним підприємством «Кредо» Дрогобицької міської ради було виготовлено робочий проект запланованої реконструкції, у відповідності до п.3.4. якого - «Благоустрій прилеглої території (багатоквартирного будинку) не потребує втручання» та Головним експертом проекту [PERSON] було складено експертний (позитивний) звіт №14-1371-20 щодо розгляду проектної документації на будівництво в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва з робочим проектом «Реконструкція нежитлового приміщення [ADDRESS] , з влаштуванням окремого входу, під офісне приміщення» Згідно додатку до Експертного звіту, проектні рішення приміщень виконані з врахуванням вимог ДБН В.2.2.-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд», втручань в конструктивну систему існуючих приміщень будинку не передбачається та реконструкція здійснюється без зміни об`ємно-просторової структури, віконний отвір переобладнується в дверний проріз в межах існуючої опорної частини перемичок, отже Робочий проект розроблено з дотриманням вимог щодо міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва. Крім того, 16 грудня 2020 року відповідач [PERSON] зареєструвала у відділі ДАБК виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), а відтак посилання позивача [PERSON] на той факт, що відповідачем здійснюються будівельні роботи із влаштування окремого входу до нежитлового приміщення самовільно, без відповідного документа чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил та без погодження відповідних органів, посилаючись на ст.376 ЦК України, не відповідають дійсності та не знайшли свого підтвердження в судовому засідання. Крім того, судом взято до уваги той факт, що у багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 Житлового кодексу Української PCP) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає, позаяк нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №552/7636/14-ц). За приписами частин першої та третьої статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, тобто право спільної сумісної власності захищається на рівних засадах із іншими видами власності, водночас, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь- яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Судом взято до уваги, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення, такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. За приписами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, відтак враховуючи формулювання заявлених вимог позивачем суд погоджується з позицією відповідача, що поданий позов [PERSON] є негаторним. Негаторним є позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює в користуванні чи розпорядженні відповідним майном, та позивач за негаторним позоваом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод, позаяк означений спосіб захисту спрямовано на усунення порушень прав власника, не пов`язаних із позбавленням його володіння майном, тобто характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядженням або (та) користування належним йому майном. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що самого лише факту облаштування дверного прорізу у фасадній стіні без згоди інших співвласників є недостатнім, оскільки відсутність згоди співвласників хоча і свідчить про недотримання відповідачем встановленого законом порядку розпорядження спільним майном, втім не обмежує співвласників у здійсненні подальшого спільного користування цим майном та порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб»\\ктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Крім того, судом взято до уваги той факт, що влаштування входу у нежитлове приміщення здійснюється відповідачем шляхом переобладнання віконного отвору в дверний проріз в межах існуючого опорної частини перемичок та зовнішня (фасадна) стіна будинку, у якій облаштовані дверний проріз в межах віконного і надалі забезпечує цілісність будинку та необхідні технічні умови його функціонування, а отже сам по собі факт здійснення перебудови такої стіни навіть за відсутності згоди інших співвласників, не свідчить про наявність перешкод у користуванні іншими співвласниками цим конструктивним елементом. Крім того, судом взято до уваги той факт, що позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження неможливості нею чи іншими співвласниками користуватись тією частиною фасадної стіни, де знаходиться вхід до нежитлового приміщення, тобто відсутні будь-які доводи та докази, які спрямовані на доведення вчинення відповідачкою перешкод у користуванні і прибудинковою територією та у відповідності до містобудівних умов та обмежень, затверджених Наказом відділу містобудування та архітектури виконавчих органів Дрогобицької міської ради від 11.11.2020р. за №56, забудова земельної ділянки проводитися не буде і благоустрій прилеглої території багатоквартирного будинку не потребує втручання, тобто позивачем не доведено факту здійснення відповідачем [PERSON] перешкод у реалізації її права користуватись та розпоряджатись майном, як і не зазначення у чому полягають такі перешкоджання, тобто такі носять абстрактний характер обмеження її у правовому титулі користування та розпорядження майном. Згідно ч.І ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу, а відтак поданий Висновок експерта №9 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи за заявою [PERSON] та угоді №01-02/21 на відповідність вимог нормативно-правових актів в будівництві, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки питання невідповідності реконструкції вимогам ДБН не є предметом спору і предметом дослідження по справі. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів та у відповідності до ч.1 ст.34 даного Закону, відповідач [PERSON] мала право виконувати будівельні роботи (за поданням замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно- будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), що надає право на виконання будівельних робіт та є чинними до завершення будівництва. Згідно ч.7 ст.36 Закону право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: -подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт; -отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; на підставі судового рішення, що набрало законної сили. -на підставі судового рішення, що набрало законної сили. Статтею 39-1 Закону передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення. Відомості про (набрання законної сили судовим рішенням про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, вносяться до Реєстру будівельної діяльності, з чого виплаває що зареєстроване [PERSON] 16.12.2020 у відділі ДАБК виконавчого комітету Дрогобицької міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт, свідчить про те, що реконструкція нежитлового приміщення №56 під офісне приміщення на [ADDRESS] з влаштовуванням окремого входу здійснюється у відповідності до вимог передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», та вищевказаний документ є документом, що надає право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва та орган, що уповноважений скасувати даний документ самостійно або звернутися із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення є відповідний орган державного архітектурно- будівельного контролю. Аналізуючи викладене, у суду не виникає сумніву, що у позивача відсутні повноваження встановлювати порушення у сфері містобудівної діяльності на підставі чинних дозвільних документів на проведення вищевказаної реконструкції, позаяк звертатись до суду із позовом про зобов`язання провести демонтаж проведених робіт, оскільки такими повноваженнями наділено лише органи державного архітектурно-будівельного контролю. Крім того судом встановлено, що позивач не є власником земельної ділянки, а ОСББ «Сонячне 130» земельна ділянка для обслуговування багатоквартирного житлового будинку не надавалася. Земельна ділянка, належить на праві приватної власності третій особі [PERSON] (ПП БКП «Осанна»). Співвласники багатоквартирного житлового будинку не мають навіть право постійного користування даною земельною ділянкою. На підставі вказаних відомостей, [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги також тим, що відповідачкою проводилися земляні роботи без дозволу власника земельної ділянки. Однак такі твердження лише спростовують підставність вимог [PERSON] , оскільки з такими позовними вимогами може звернутися саме власник земельної ділянки, що передбачено статтею 391 ЦК України. Крім того, [PERSON] надано заяву-згоду власника земельної ділянки ПП БКП «Осанна» на здійснення нею реконструкції нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що докази, подані позивачем є необґрунтованими та відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст.16 ЦК України, відтак оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed