Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

02.02.2022 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про зняття заборони з нерухомого майна, до відповідача ПрАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 23.03.2022року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зняти заборону на нерухоме майно, накладену повідомленням б/н від 12.06.1990 року Верхньодніпровським ЧЛЗ ім..1 Травня, а саме: -Квартири за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: повідомлення б/н від 12.06.1990 року видане Верхньодніпровським ЧЛЗ ім. 1 Травня, реєстраційний номер обтяження: 4482213; зареєстровано 12.02.2007 року за № 4482213 реєстратором: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона має квартиру за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що вона має намір продати зазначену квартиру, їй потрібно належним чином оформити всі необхідні для цього документи, тому 22.12.2021 року вона звернулась до відділу державної реєстрації Верхньодніпровської міської ради для формування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Держаним реєстратором прав на нерухоме майно було встановлено, що наявні зареєстровані обтяження на вказане нерухоме майно. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлене наступне: - тип обтяження: заборона на нерухоме майно № 132/90; - реєстраційний номер обтяження: 4482213; - зареєстровано: 12.02.2007 року реєстратором Верхньодніпровська державна нотаріальна контора; - підстава обтяження: повідомлення б/ від 12.06.1990 завод ЧЛЗ ім..1 Травня. В зв`язку з цим вона звернулась до ПрАТ « Верхньодніпровський ливарно-механічний завод» (раніше Верхньодніпровським ЧЛЗ ім.1 Травня) з заявою про зняття заборони на квартиру, але відповіді не отримала. Заборона на вищезазначену квартиру, власником якої зазначений її чоловік [PERSON] , накладена, як на належне йому майно, але власником зазначеної квартири є вона, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 15.02.1993 року. Обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] створює їй перешкоди у розпорядженні своєю власністю, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Третьою особою, що не заявляє с самостійних вимог щодо предмету спору, письмові пояснення не надані. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивачка є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення. За доводами позивачки, вона має намір продати зазначену квартиру, в зв`язку з чим їй потрібно належним чином оформити всі необхідні для цього документи, тому 22.12.2021 року вона звернулась до відділу державної реєстрації Верхньодніпровської міської ради для формування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Держаним реєстратором прав на нерухоме майно було встановлено, що наявні зареєстровані обтяження на вказане нерухоме майно. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлене наступне: - тип обтяження: заборона на нерухоме майно № 132/90; - реєстраційний номер обтяження: 4482213; Вказане обтяження обмежує повноваження позивача, як власника квартири. Відповідно до ст. 41 Конституції України - Право власності є непорушним Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що позивачка зверталася до ПрАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод» (раніше Верхньодніпровським ЧЛЗ ім.1 Травня) з заявою про зняття заборони на квартиру, але відповіді не отримала . Судом встановлено, що обтяження на належну позивачці на праві власності квартиру накладений в 1990 році. Дані обтяження накладені на зазначену вище квартиру, як на квартиру чоловіка позивачки, [PERSON] . Проте згідно копії реєстраційного посвідчення від 15.02.1993 року власником зазначеної вище квартири є позивачка, [PERSON] , оскільки згідно зазначеного посвідчення вказано, що квартира за адресою [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] . Згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна вбачається що зазначене вище обтяження зареєстроване лише 12.02.2007 року, як архівний запис. За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та зняти заборону на нерухоме майно, накладену повідомленням б/н від 12.06.1990 року Верхньодніпровським ЧЛЗ ім..1 Травня, а саме: - Квартири за адресою: [ADDRESS] ; підстава обтяження: повідомлення б/н від 12.06.1990 року видане Верхньодніпровським ЧЛЗ ім. 1 Травня, реєстраційний номер обтяження: 4482213; зареєстровано 12.02.2007 року за № 4482213 реєстратором: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992.40 грн., покласти на позивача [PERSON] .

Outcome: approved