Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту ,який породжує юридичні наслідки , внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування. Позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] яка є матір`ю позивачки . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . , разом із нею була зареєстрована сестра позивачки [PERSON] яка зазначена відповідачем у позові. Позивачка вказує , що її мати на момент смерті фактично проживала разом із нею за адресою [ADDRESS] . Після смерті матері до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 1013 га що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області з кадастровим номером 5323282800:00:001:0145 . Позивачка вказує , що оскільки її сестра [PERSON] була на момент смерті матері [PERSON] зареєстрована разом із нею , то вона вважається такою , що фактично прийняла спадщину шляхом постійного із нею проживання. Тому коли позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса про видачу їй спадкових документів на земельну ділянку , то їй було видане свідоцтво про право на спадщину на вище зазначену земельну ділянку тільки на Ѕ частину. Але позивачка вказує, що сестра фактично не проживала за її адресою реєстрації на момент смерті матері , а мати проживала разом із позивачкою , тому змушена звернутись до суду про встановлення цього факту . [PERSON] вказує , що зверталась до суду із позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування , але їй було відмовлено . [PERSON] вказує, що не тим шляхом пішла в той час для відновлення її порушеного права . Також позивачка [PERSON] вказує, що до спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою [ADDRESS] , дане домогосподарство відносилось до колгоспного двору відповідно до особового рахунку № [NUMBER] по господарської книги № 6 за 1991- 1995 років головою двору була [PERSON] , [PERSON] ( чоловік ) та [PERSON] , остання вибула в м. Полтаву 16.06.1992 року , а знову була зареєстрована 14.10.1997 року . Відповідно до довідки від ДКП «Миргородтехінвентаризації» станом на 31.12.2012 рік право власності на дане домоволодіння не проводилось. Відповідно до технічного паспорта житловий будинок з господарськими будівлями складається з житлового будинку ( літ. - А-1), веранда ( літ. - а) , сарай ( літ.- Б) , сарай ( літ.- В) , погріб ( літ.- в), колодязь № 1 . Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Наконечної Н.П. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями , але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок . [PERSON] вказує що той факт , що її мати [PERSON] проживала на момент смерті разом з нею у м. Миргороді , а не в [ADDRESS] , де була зареєстрована разом із іншою її дочкою , а сестрою позивачки по справі довідкою голови будинкового комітету по [ADDRESS] та показами свідків [PERSON] , [PERSON] та також прохала витребувати в архіві Миргородського районного суду цивільну справу № 541/1588/17 та оглянути її , а саме звернути увагу на показання свідків [PERSON] та [PERSON] які були допитані при розгляді цивільної справи та які вказали також , що [PERSON] із серпня 2011 року фактично проживала разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки була паралізована , догляд за нею до самої смерті здійснювала [PERSON] та поховала її після смерті, а [PERSON] ніхто ні одного разу не бачили біля матері . Тому позивачка зазначає, що відповідачка [PERSON] не може вважатись такою, що прийняла спадщину автоматично шляхом постійного проживання із матір`ю [PERSON] і вважає, що потрібно внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом яке вона отримала 10.01.2018 року у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області наданої на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] 1939 року народження на Ѕ частину земельної ділянки розміром 3, 1013 га , що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5323282800:00:001:0145 зареєстрованої в реєстрі за № 30 по спадковій справі № 65 /2017 - виключивши з числа спадкоємців [PERSON] яка померла [INFO] - [PERSON] [INFO] . Також позивачка вважає , оскільки вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері яка прийняла спадщину, спадкова справа за її заявою відкрита у приватного нотаріуса то прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді позовну заяву 03.11.2021 року залишено без руху, та надано строк на усунення недоліків, ухвалою судді від 02.12.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву з усунутими недоліками та підготовче судове засідання призначено на 23.12.2021 року. Ухвалою суду від 09.02.2022 року закрито підготовче судове засідання та розгляд справи призначено на 04.04.2022 року. В судове засідання позивачка та її представник адвокат Сидоренко Ю.В. не з`явились , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність , позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали справу розглянути у їх відсутність в зв`язку із введеним військом станом в країні, адвокат Сидоренко Ю.В. долучив письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 80-84) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , повідомлена належним чином про розгляд справи , відзиву , заяв чи клопотань до суду не надала. ( а.с. 75, 78) . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу . Судом встановлено , що [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 4) , позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] ( а.с. 5-7) , [PERSON] отримала у приватного нотаріуса 10.01.2017 року свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину спадкової земельної ділянки з якого вбачається, що на іншу Ѕ частину земельної ділянки свідоцтво не видане ( а.с. 8) , позивачка [PERSON] отримала відмову від нотаріуса про видачу їй спадкових документів на житловий будинок з господарськими будівлями в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно ( а.с. 9) , з копії довідки виданої головою будинкового комітету по [ADDRESS] вбачається, що у квартирі [ADDRESS] в помешканні [PERSON] дійсно проживала хвора мати [PERSON] 1939 року народження , яка за цією адресою і померла [INFO] ( а.с. 11) , з копії довідки виданої виконавчим комітетом Кибинської сільської ради вбачається, що [PERSON] [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але вибула без зняття з реєстраційного обліку в м. Миргород де і померла , за вказаною адресою [PERSON] [INFO] за місцем реєстрації не проживає. ( а.с. 12) , відповідно до технічного паспорта житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою [ADDRESS] - складається з житлового будинку ( літ. - А-1), веранда ( літ. - а) , сарай ( літ.- Б) , сарай ( літ.- В) , погріб ( літ.- в), колодязь № 1 . ( а.с. 16-18) , інвентаризаційна вартість становить 47 961 гривню ( а.с. 19) , відповідно до довідки від ДКП «Миргородтехінвентаризації» станом на 31.12.2012 рік право власності на дане домоволодіння не проводилось( а.с. 13) , домогосподарство відносилось до колгоспного двору відповідно до особового рахунку № [NUMBER] по господарської книги № 6 за 1991- 1995 років головою двору була [PERSON] , [PERSON] ( чоловік ) та [PERSON] , остання вибула в м. Полтаву 16.06.1992 року , а знову була зареєстрована 14.10.1997 року ( а.с. 14, 45-46, 58 ), відповідно до інформації з виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області вбачається, що за даними по господарського обліку та книги за 1991-1995 роки домогосподарство в с. Кибинці головою двору якого була [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , відносилось до « колгоспного двору» ( а.с. 64) , відповідно до інформації з виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області вбачається, що інформації про реєстрацію [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] відсутні. ( а.с. 65) , відповідно до протоколу опитування адвокатом [PERSON] який представляє інтереси позивачки [PERSON] особи за її згодою [PERSON] та [PERSON] вбачається, що приблизно в серпні 2011 року [PERSON] забрала свою матір [PERSON] до себе у м. Миргород , там вона її доглядала і після смерті займалась похованням тільки вона , [PERSON] також є дочкою померлої [PERSON] , спочатку вона вчилася , потім вийшла заміж і в с. Кибинці з`являлась дуже рідко , з того часу як [PERSON] переїхала до дочки [PERSON] у м. Миргород [PERSON] не бачили в Кибинцях , будинком опікувалася [PERSON] , обробляла земельну ділянку і там і до цього часу ( а.с. 81-82) , суд оглянув цивільну справу № 541/1588/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права спадкування , з описової частини рішення по даній справі вбачається, що були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] та які вказали також , що [PERSON] із серпня 2011 року фактично проживала разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки була паралізована , догляд за нею до самої смерті здійснювала [PERSON] та поховала її після смерті, а [PERSON] ніхто ні одного разу не бачили біля матері . Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому прохала встановити факт непроживання [PERSON] на момент смерті [INFO] [PERSON] в [ADDRESS] , тим самим визнати [PERSON] такою , що не прийняла спадщину , внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом яке вона отримала 10.01.2018 року у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області наданої на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] 1939 року народження на Ѕ частину земельної ділянки розміром 3, 1013 га , що розташована на території Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5323282800:00:001:0145 зареєстрованої в реєстрі за № 30 по спадковій справі № 65 /2017 - виключивши з числа спадкоємців [PERSON] яка померла [INFO] - [PERSON] [INFO] та прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою [ADDRESS] . ( а.с. 32-34) . Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а саме з питанням спадкування. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що юридичні факти встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК (в цей час - ст. 175 ЦПК України), так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК (в цей час - ст. 318 ЦПК України. Відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Оскільки встановлення в судовому порядку факту не проживання відповідачки [PERSON] разом із [PERSON] на момент її смерті [INFO] безпосередньо пов`язане з визнанням права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину яке вже видане на ім`я позивачки , звернення із даною заявою в позовному провадженні є виправдним, оскільки похідна вимога (визнання права власності в порядку спадкування за законом) залежить від задоволення основних вимог (встановлення факту , що відповідачка тим самим не прийняла спадщину шляхом постійного проживання ).Крім цього, вказані основні та похідна вимога пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, а матеріально-правові вимоги спрямовані до одного і того ж відповідача, який у випадку відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, отримує право на спадкування. Отже, окремий розгляд позовних вимог в порядку різного провадження є недоцільним. Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 3 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживала на момент смерті [INFO] [PERSON] разом з нею за адресою [ADDRESS] , тому суд приходе до висновку що [PERSON] не прийняла спадщини після смерті [PERSON] в розумінні ст. 1268 ЦК України . Відповідно до ст. 1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1300 ЦК України - внесення змін до свідоцтва про право на спадщину - за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, записи в по- господарській книзі підтверджують те що [PERSON] за свого життя у встановленому законом порядку набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а тому дане право може виступати об`єктом спадкування. Суд зазначає, що хоча відповідачка [PERSON] і була зареєстрована та була членом «колгоспного двору» на 1991 рік в даному домоволодінні , але відповідно до інформації з по господарських книг вибула з домогосподарства 16.06.1992 року у м. Полтаву , частки у бувшому колгоспному дворі не виділяла , а прибула знову до колгоспного двору аж 14.10.1997 року , тобто після трирічного строку в який би можливо було виділити свою частку у колгоспному дворі , тобто на сьогодні частки у бувшому колгоспному дворі вона не має, також відомостей про виділ частки у колгоспному дворі членом колгоспного двору [PERSON] немає . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи той факт , що відповідачка [PERSON] не проживала разом із [PERSON] на момент її смерті [INFO] за адресою їх реєстрації в селі Кибинці Миргородського району Полтавської області і даний факт встановлений при розгляді справи у суді , то суд також приходе до висновку про задоволення позовної вимоги про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину , яке вже видане на ім`я позивачки [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки - виключивши з числа спадкоємців [PERSON] - [PERSON] , оскільки вона є такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов також висновку, що [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом після смерті матері прийняла спадщину звернувшись в шестимісячний строк після смерті матері до нотаріуса у встановленому законом порядку то набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є об`єктом спадкування. Факт прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] підтверджується документів наданих до суду . У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця [PERSON] права власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачці [PERSON] оформити право на спадщину в позасудовому порядку на житловий будинок , суд вважає за необхідне визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за позивачкою [PERSON] . В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved