Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

24 жотвня 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 25 січня 1992 року уклала шлюб з [PERSON] . Спільне життя з Віповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Можливості зберегти сім`ю відсутні. Фактично подружні відносини між сторонами припинились ще у 2000 році, коли Відповідач пішов з дому. Вважає, що причини, які спонукають Позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя Позивача з Відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача. Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 23 листопада 2021 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Вимоги підтримує в повному обсязі та після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач заяв чи клопотань до суду не подавав. Виклик Відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. В судове засідання 01 березня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.01.1992 року, про що свідчить актовий запис № 39, зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Фактичні шлюбні відносини припинились з 2000 року, про що зазначено позивачем та не спростовано відповідачем. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач, сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved