Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

16 листопада 2021 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 25 жовтня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за період якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що причини звернення до суду є обґрунтованими, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Ухвалою суду від 23.11.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк сторонам по справі для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 17 грудня 2021р. о 09 год. 30 хв. 17 грудня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про надання строку для примирення, надано сторонам по справі строк для примирення два місяці - до 17 лютого 2022 року та зупинено провадження по справі до закінчення визначеного судом строку для примирення. Ухвалою суду від 21.02.2022р. відновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 15 березня 2022р. о 09 год. 00 хв. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою [PERSON] та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 6023601581673 [PERSON] (а.с. 35, 36), в таке засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] подала заяву від 09.03.2022р., згідно якої просить розглянути справу у її відсутності; позовні вимоги підтримує в первинній редакції в повному обсязі та просить задоволити; не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 37). Відповідач [PERSON] подав заяву від 15.03.2022р. про розгляд справи у його відсутності; позовні вимоги визнає та просить їх задоволити; додатково повідомив, що під час наданого строку на примирення з позивачем не примирився (а.с. 38). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 25 жовтня 2017 р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 56, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). У сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.05.2018р. Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 5). Як зазначає позивач [PERSON] , сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства; не бачить сенсу у подальшому підтриманні сімейних відносин, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Протягом наданого судом строку для примирення сторін позивач із відповідачем не примирилися. Більше того, відповідач [PERSON] в заяві від 15.03.2022р. вказав, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки протягом наданого строку для примирення позивач своєї позиції щодо доцільності розірвання шлюбу не змінила, натомість відповідач уже не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову після надання сторонам строку на примирення, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2017р., після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Протягом перебування справи у провадженні суду позивач подала заяви від 17.12.2021р. про відновлення їй дошлюбного прізвища та від 09.03.2022р. про підтримання позовних вимог в первинній редакції та залишення їй прізвища, набутого у шлюбі. Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Додатково суд роз`яснює позивачу, що механізм прийняття та розгляду заяв про зміну прізвища фізичних осіб - громадян України визначено Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007р. за №915, із змінами та доповненнями. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454, 00 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 454, 00 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved