Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком в [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач по справі зареєстрований у вказаному будинку, проте з 2009 року у ньому не проживає, не бере жодної участі в його утриманні. Реєстрація відповідача в її будинку створює перешкоди у здійсненні прав позивача щодо користування та розпорядження майном, тому позивач вимушений звернутися до суду. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судові засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади України про виклик до суду, не з`явився, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] ( а.с. 12-17 ). У вказаному будинку згідно довідки Щербанівської сільської ради № 6101 від 25.11.2021 р. зареєстровані позивач , її син [PERSON] та колишній чоловік відповідач по справі ( а.с. 33 ). Відповідач з 2009 року у вищевказаному домоволодінні не проживає, не бере жодної участі у його утриманні. Вказаний факт зафіксовано в акті обстеження , який посвідчений Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області ( а.с. 34 ). Відповідно до ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475, 97- ВР " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції " закріплено принцип непорушності права власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею , незалежно від волі інших осіб.( ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 386, ст. 391 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"і власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а реєстрація відповідача в будинку позивача порушує її право на вільне володіння та користування належною власністю, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави , згідно ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved