Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в собі представника адвоката Мірошника С.Б., звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» (далі - відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач вказала, що 16.11.2015 року між [PERSON] (надалі також - орендодавець) та ТОВ «Полісся 2010» (надалі також - орендар) було укладено Договір оренди землі №303 (надалі - Договір). Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Борівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 3222780400:06:005:0045. Земельна ділянка, площею 3,6802 га, кадастровий номер 3222780400:06:005:0045, яка знаходиться на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту про право власності серії ЯЖ №877818 від 19.11.2009 року. Відповідно до п. 8, Договір укладено на 7 (сім) років. Орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним, згідно діючого законодавства особі, в розмірі 6% (шість відсотків) від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 2985,77 гривень, що врегульовано положеннями п. 9 Договору. Разом з цим, положеннями п. 10 Договору передбачено, що Орендар може вносити орендну плату у натуральній формі, попередньо погодивши з орендодавцем, а саме: в такому разі Орендар подає заяву та укладають акт про внесення орендної плати в натуральній формі, в якому визначають перелік, кількість або частку продукції, одержуваної із земельної ділянки, а також, за необхідності, інші умови (якісні показники, вартість, тощо). Положеннями п. 11 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Положеннями п. 12 Договору, передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки щорічно (один раз на рік), не пізніше 30-го грудня поточного року. Разом з цим положеннями п. 13 Договору передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Згідно із п. 20 Договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у строк два дні після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передавання. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 21.09.2016 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Ольшевським В.С. було здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,6802 га, кадастровий номер 3222780400:06:005:0045 за ТОВ «Полісся 2010». Отже, позивачем було виконано зобов`язання за Договором та передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку, що належить їй на праві власності. В подальшому, з 2018 року ТОВ «Полісся 2010» припинило виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору, з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Тому у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору позивач просить: -розірвати договір оренди земельної ділянки від 16.11.2015 року №303, кадастровий №3222780400:06:005:0045, площею 3,6802 га, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» та [PERSON] , зареєстрований приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Ольшевським В.С. 21.09.2016 року, запис №16598424; - стягнути з відповідача на користь позивача, понесені судові витрати в розмірі 908,00 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 18.01.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 18.01.2022 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 02.02.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням №0800105527965 (а.с. 32). Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 16.11.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Полісся 2010» було укладено Договір оренди землі №303 (а.с. 12-14). Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Борівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 3222780400:06:005:0045. Земельна ділянка, площею 3,6802 га, кадастровий номер 3222780400:06:005:0045, яка знаходиться на території Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №877818 від 19.11.2009 року (а.с. 19-20). Відповідно до п. 8, Договір укладено на 7 (сім) років. Орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним, згідно діючого законодавства особі, в розмірі 6% (шість відсотків) від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 2985,77 гривень, що врегульовано положеннями п. 9 Договору. Разом з цим, положеннями п. 10 Договору передбачено, що Орендар може вносити орендну плату у натуральній формі, попередньо погодивши з орендодавцем, а саме: в такому разі Орендар подає заяву та укладають акт про внесення орендної плати в натуральній формі, в якому визначають перелік, кількість або частку продукції, одержуваної із земельної ділянки, а також, за необхідності, інші умови (якісні показники, вартість, тощо). Положеннями п. 11 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Положеннями п. 12 Договору, передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки щорічно (один раз на рік), не пізніше 30-го грудня поточного року. Разом з цим положеннями п. 13 Договору передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Згідно із п. 20 Договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у строк два дні після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передавання. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 21.09.2016 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Ольшевським В.С. було здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,6802 га, кадастровий номер 3222780400:06:005:0045 за ТОВ «Полісся 2010», код ЄДРПОУ 37341509 (а.с. 21-24) . Отже, позивачем було виконано зобов`язання за Договором та передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку, що належить їй на праві власності. В подальшому, з 2018 року ТОВ «Полісся 2010» припинило виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору, з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Зазначене вище підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 30.09.2021 року (а.с. 16-18). Разом з цим, положеннями пункту 36 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Тобто наведеними умовами договору передбачена можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначенні підстави для такого розірвання, без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема, істотного порушення договору. Положення пунктів 36 Договору були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину. Вирішуючи даній спір суд, виходить також із наступного. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За приписами статті 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження за зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Разом з тим за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок встановлений в Постанові ВС від 14.11.2018 року у справі № 484/301/18. Суд зазначив, що оскільки встановлено факт систематичної несплати орендної плати, відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», частини першої статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та умов договору це є правовою підставою для розірвання договору. Крім того, порушення ТОВ «Полісся 2010» не тільки обов`язку з виплат, а й строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за весь строк дії Договору є порушенням статті 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання мають виконуватися належним чином, у передбачений договором термін та спосіб. Отже, згідно Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Враховуючи вищенаведене, через систематичне порушення ТОВ «Полісся 2010» умов Договору, [PERSON] , як законний власник земельної ділянки та Орендодавець, не отримує щорічних виплат, передбачених Договором оренди земельної ділянки, та внаслідок такого порушення значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні Договору. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача викладені у позові знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, доведені належними та допустимими доказами та відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved