Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем розірвано згідно рішення суду. В шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Дитина знаходиться на її утриманні. Вона самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати доньку. Відповідач з вересня 2020 року фактично припинив утримувати дитину. Він офіційно працює в ТзОВ «ЕКО СФЕРА» на посаді регіонального менеджера, із доходом не менше 15\~000 гривень на місяць, тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх своїх доходів щомісячно до повноліття дочки. Згідно відзиву на позовну заяву відповідач не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно на утримання дочки [PERSON] , однак не визнав зазначені позивачем підстави позову. Вказав, що кошти на дитину надає регулярно. На утриманні у нього знаходяться інші діти. Позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою [PERSON] . Крім того, позивачем невірно обрано спосіб захисту, так як аліменти в розмірі однієї чверті доходу на одну дитину підлягають присудженню згідно судового наказу, а не рішенням суду за результатом розгляду позовної заяви. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Причину неявки суд не повідомила. Відповідач у судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 223 КПК України). Враховуючи наведене суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі належним чином повідомлених сторін, так як їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню [PERSON] залишено на проживанні з матір`ю. [PERSON] з 09 серпня 2011 року офіційно працює на посаді керівника регіонального структурного підрозділу у ТзОВ «ЕКО-СФЕРА», що підтверджується довідкою даного товариства № 218 від 27 квітня 2021 року. Із долучених до відзиву роздруківок квитанцій вбачається що відповідач добровільно витрачав кошти на потреби дочки [PERSON] (харчування, одяг, потреби класу, тощо). Відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 22508577, а також свідоцтва про народження дитини. Також [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що встановлено із копії свідоцтва про народження. Довідок про доходи сторони суду не надали. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років установлено: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує наявність офіційного працевлаштування платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, факт визнання відповідачем запропонованого позивачем розміру аліментів. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Твердження відповідача про обрання позивачем невірного способу захисту права, оскільки їй слід було звертатись із заявою про видачу судового наказу, а не позовною заявою, є хибними так як чинна редакція Цивільного процесуального кодексу України не містить заборони звернення із позовом до суду у випадку можливості заявлення аналогічних вимог у наказному провадженні. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 01 грудня 2021 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved