Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Також, просить відкликати виконавчий лист №366/536/21 (провадження №6/366/15/21), який виданий Іванківським районний судом Київської області 26 травня 2021 року у справі про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 25% доходу на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він перебував у шлюбі з відповідачем, за час перебування в шлюбі мають спільну дитину - [PERSON] - [INFO] . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 01.06.2007 року по справі №2-248/2007 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 07.02.2007 року по справі №2-90/2007 вирішено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти, на утримання сина, [PERSON] , в розмірі 25 % заробітку (всіх видів доходу), але не менше 1/3 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.01.2007 року, до повноліття дитини. Зазначив, що на сьогоднішній день в провадженні Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №66290453 від 28.07.2021 року, відкрите на підставі виконавчого листа №366/536/21 (провадження №6/366/15/21), який виданий Іванківським районний судом Київської області 26 травня 2021 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини. Проте, з 01 березня 2021 року син виявив бажання проживати разом з позивачем та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 12.11.2021 року. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Шурубор В.І., в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання, якому просив суд проводити розгляд даної справи без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вимоги визнала, зазначила, що відмовляється від аліментів, та просила не стягувати з неї судовий збір, оскільки вона тимчасово не працює. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач позов визнав, про що свідчить заява написана власноруч, яка надійшла до Іванківського районного суду Київської області за допомогою електронної пошти. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області. Згідно з рішенням Іванківського районного суду Київської області від 07.02.2007 року по справі №2-90/2007 вирішено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти, на утримання сина, [PERSON] , в розмірі 25 % заробітку (всіх видів доходу), але не менше 1/3 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24.01.2007 року, до повноліття дитини. Відповідно до виконавчого листа №366/536/21, виданого Іванківським районним судом Київської області 26 травня 2021 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини, Іванківським ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження №66290453 від 28.07.2021. Однак, з даних зазначених у позовній заяві, з 01 березня 2021 року [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 12.11.2021 року, виданого депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] . Вказані обставини не заперечувалися відповідачем, оскільки надано суду заяву про визнання позову та відмови від аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це також кореспондується з положеннями ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України, має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Стягнення на даний час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка з 12 листопада 2021 року, згідно з даними акту обстеження умов, проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене, враховуючи те, що з 12 листопада 2021 року дитина проживає з батьком, проте існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким із позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дитини, суд робить висновок про те, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial