Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (надалі - АТ «Універсал Банк», Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 17324,74 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору від 22.08.2019, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах забезпеченості, поворотності, строковості та платності. Однак позичальник не виконав умов договору щодо повернення кредиту на умовах і в порядку, передбачених договором, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 14.09.2021 складає 17324,74 грн. заборгованості за тілом кредиту. В судове засідання представник позивача не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив укладення з позивачем кредитного договору та користування кредитними коштами, зазначивши про те, що отримав кредитний ліміт у розмірі 15000,00 грн. на платіжну картку. Відповідач пояснив, що дійсно має заборгованість по поверненню кредитних коштів, яку пояснив втратою заробітку. Позовні вимоги [PERSON] визнав частково у розмірі 15000,00 грн., в подальшому до суду не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Підставами для такого висновку суду є наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 22 серпня 2019 року [PERSON] заповнив та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, отримавши кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок та платіжну картку. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо відповідного продукту, Тарифами банку, розміщеними на офіційному сайті Банку, отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. У підтвердження укладення з [PERSON] кредитного договору, до підписаної відповідачем Анкети-заяви позивачем додано Умови обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017, а також Додаток до них - Тарифи. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 14.09.2021 становить 17324,74 грн. і є заборгованістю по поверненню тіла кредиту. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Запропоновані Банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. Аналіз положень ст.ст.549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка можуть встановлюватись законом та договором. У Анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 22.08.2019 процентна ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок та умови збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів), не зазначені. Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, затвердженими рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017 (з Додатком), наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, умови, порядок нарахування та розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, дії банку при нарахуванні відсотків та інших платежів у випадку недостатності коштів та вичерпання кредитного ліміту. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017 (з Додатком), розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, порядку та умов збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, сплати неустойки (пені, штрафів). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, умов та порядку нарахування пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, неустойки, умов та порядку збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017 (з Додатком) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, Умови обслуговування рахунків фізичної особи, затверджені рішенням правління ПАТ «Універсал банк» від 27.09.2017 (з Додатком), надані до позовної заяви, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 22 серпня 2019 року шляхом підписання [PERSON] . Анкети-заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Згідно з наданою позивачем довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту, протягом дії кредитного договору розмір наданого [PERSON] кредитного ліміту змінювався наступним чином: станом на 22.08.2019 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000,00грн.; з 03.08.2020 кредитний ліміт було зменшено до 14900,00 грн. Суду не надано документів у підтвердження підстав та порядку іншого збільшення кредитного ліміту [PERSON] , а тому сумнівними є наведені позивачем у розрахунку заборгованості відомості про наявність у нього заборгованості за тілом кредиту у розмірі, що перевищує 14900,00 грн. (17324,74 грн.) Суд враховує, що згідно з п.5.23 Розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням правління ПАТ «Універсал банк» від 27.09.2017, у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за Договором та направити відповідні кредитні кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно тарифів. Разом з тим, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про такі умови та ненадання доказів ознайомлення з ними позичальника та його згоди, вказані положення Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017, не можуть бути підставою для збільшення тіла кредиту за межі встановленого кредитного ліміту. За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача наведених у позовній заяві та розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 14.09.2021 заборгованості за тілом кредиту в сумі 17324,74 грн., розрахованої з урахуванням порядку збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань у разі недостатності на рахунку коштів для нарахування передбачених платежів, передбаченого Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, затвердженими рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017. Вирішуючи вимогу в частині повернення тіла кредиту, суд враховує наступне. Беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено договір позики, за узгодженими умовами якого АТ «Універсал Банк» передав у власність [PERSON] грошові кошти, а останній зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 22.08.2019 у вигляді підписання [PERSON] . Анкети-заяви, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову. Згідно з наданими позивачем доказами, [PERSON] встановлювався кредитний ліміт у максимальному розмірі 15000,00 грн. Як видно з наданої позивачем Виписки про рух коштів по картці [PERSON] , заборгованість за тілом кредиту у розмірі, що перевищує кредитний ліміт, утворилась у зв`язку зі збільшенням тіла кредиту на розмір нарахованих відсотків за його користування та інших платежів, нарахованих відповідно до положень Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням правління ПАТ «Універсал Банк» від 27.09.2017. Разом з тим, як зазначено вище, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для врахування цих нарахувань до заборгованості за тілом наданого [PERSON] кредиту. Встановлюючи розмір коштів, який підлягає поверненню відповідачем за умовами укладеного між Банком та [PERSON] договору позики від 22.08.2019 у вигляді підписання відповідачем Анкети-заяви, суд керується наступним. Надана позивачем довідка від 08.03.2022 про рух коштів по картці [PERSON] , а також детальна виписка про рух коштів по його картці містять відомості про усі операції, проведені з використанням наданої відповідачу платіжної картки, у тому числі і про усі реальні витрати клієнтом кредитних коштів. З даної довідки вбачається, що за період з 22.08.2019 по 01.10.2019 ним витрачались позичені кошти (зняття готівки, оплата через термінал, електронний переказ), і загальна сума таких витрат за вищезазначений період складає 22286,66 грн. (сума витрат за кожною з наведених у довідці витратних операцій). Крім того, вищезазначені документи, а також розрахунок заборгованості [PERSON] містять відомості про суми погашення за наданим кредитом (стовпець 13 розрахунку), з якого вбачається, що за період з 23.08.2019 по 02.08.2020 ним повертались позичені кошти, і загальна сума такого повернення складає 16595,50 грн. (сума погашення за кожну з наведених у розрахунку дат). Таким чином, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] та довідки про рух коштів по його картковому рахунку, на дату звернення позивача з даним позовом відповідач не повернув позикодавцеві частину позики в сумі: 22286,66 грн. - 16595,50грн. = 5691,16 грн. Виходячи з положень ст.1049 ЦК України, суд вбачає правові підстави для стягнення з відповідача на користь Банку неповернуту частину позики у вищезазначеній сумі. Відповідно до ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні та у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги визнав у розмірі 15000,00 грн. Разом з тим, суд не знайшов законних підстав для його задоволення у такому розмірі, визнавши обґрунтованою вимогу про стягнення заборгованості в сумі 5691,16 грн. Відтак, визнання відповідачем позову у різниці вищезазначених сум судом не приймається. Судові витрати слід присудити пропорційно до задоволеної частини позову. Враховуючи викладене,

Outcome: partial