Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

15 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме - про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , а [PERSON] , що померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] [INFO] , та встановити факт належності сертифіката серії ХМ №0092100 виданого 01 березня 1997 року на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності селянської спілки ім.Ілліча с.Миролюбне розміром 2,4 умовних кадастрових гектарах [PERSON] , яка померла [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] будучи внуком померлої [INFO] [PERSON] , після її смерті він, як спадкоємець за законом належного померлій спадкового майна, а саме земельної частки (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності селянської спілки ім.Ілліча с.Миролюбне та належала померлій на підставі сертифікату серії ХМ №0092100, звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки серед наданих документів відсутні відомості, які б давали можливість стверджувати про родинні відносини, а саме, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , та що [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення своїх прав на спадкове майно, оскільки у зв`язку із наявними розбіжностями в документах, які б доводили родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю доказів, що підтверджують факт родинних відносин. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просив встановити факт родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи. Проти заявлених вимог не заперечує. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Доводи заявника в заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові баби заявника записано як « [PERSON] » [INFO] . Згідно із запису з акта про народження №6 від 27 червня 1935 року прізвище, ім`я, по батькові матері заявника записано як « [PERSON] » [INFO] , а її мати записана як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 липня 2002 року прізвище, ім`я, по батькові баби заявника записано як « [PERSON] ». В свідоцтві про народження заявника - [PERSON] , серії [NUMBER] виданого повторно від 12 квітня 2016 року прізвище, ім`я, по батькові матері записано як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 09 липня 2012 року, виданого повторно РАЦС Єгинджпольського району Акмолінської області Казахстану, прізвище, ім`я, по батькові матері заявника записано як « [PERSON] » [INFO] . З довідки Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №229 та №228 від 23.03.2021 року вбачається, що [PERSON] 1911 року народження, дійсно померла [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована одна за адресою с.Морозівка, Старокостянтинівського району Хмельницької області. Згідно з записом в погосподарській книзі виконкому Миролюбненської сільської ради за № 899 їй належав сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХМ №0092100. Після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 01 липня 2002 року вступив спадкоємець за законом її внук [PERSON] , якій проводив похорони померлої. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0092100 від 01 березня 1997 року сертифікат виданий на ім`я « [PERSON] », яка проживає в с.Морозівка, Старокостянтинівського району Хмельницької області, на підставі рішення Старокостянтинівської РДА від 06 травня 1996 р. №386-р, на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім.Ілліча, розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Із досліджених документів вбачається, що в написанні прізвища, імені та по батькові бабусі та матері заявника є розбіжності, оскільки в різних документах прізвище, ім`я, по батькові матері заявника записано по різному: « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », та аналогічно прізвище, ім`я, по батькові баби заявника записано як: « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », дані ім`я є співзвучними та ідентичними, суд вважає, що при проголошенні незалежності України і перекладі документів з російської на українську мову могло виникнути таке різне написання прізвища, імені та по батькові, але у цих документах ідентичними є дата їх народження та смерті. За таких обставин суд приходить до висновку, що в написанні прізвища імені та по батькові бабусі та матері заявника у різних документах є розбіжності, які могли виникнути при перекладі з російської на українську мову, що стало підставою написання імені та по батькові в різних документах по різному через різне діалектичне звучання, крім того в написанні по імені баби заявника в різних документах записано як « [PERSON] » так і « [PERSON] », « [PERSON] », оскільки відповідно до словника українських імен, ім`я [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] є ідентичними. Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2021 року вбачається, що судом було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . За приписами ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пункт 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності з п. 7 даної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом. Враховуючи, що факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та була матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] що померла [INFO] та була матір`ю [PERSON] [INFO] , має значення для оформлення спадщини та іншим способом це встановити не можливо, суд приходить до висновку, про можливість задоволення даного факту, оскільки такий факт родинних відносин був підтверджений належними та допустимими доказами. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють структурні підрозділи територіальних органів Мін`юсту та не передбачено видачі свідоцтв про право власності на майно, як не передбачено і можливості внесення виправлень до вже виданих свідоцтв. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності сертифіката на право на земельну частку (пай). Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявникам реалізувати свої права на земельну частку (пай). Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме можливість внести зміни в документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Та обставина, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), видане на ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] » належить одній і тій же ж особі встановлено наявними в матеріалах справах доказами і не оспорюється сторонами. Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved