Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.11.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики № 2940006917-21332 "Проста позика", відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" надав йому грошові кошти, в сумі 3000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Вказаний Договір було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладеня електронного Договору позики № 2940006917-21332 від 18.11.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію", ч.1 ст. 205 ЦК України. Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компангії ТОВ "Універсальні платіжні рішеня", яка в свою чергу зобов`язалась надавати технічну можливість в пеерахуванні коштів на картку відповідача. Відповідно до п.п. 2.3 Договору позики, дата видачі кредиту 18.11.2020 р., дата повернення кредиту - 18.12.2020 року (включно). Відповідно до п. 2.5 вказаного Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству платузгідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.п. 2.3 Договору, плата за користування кредитом встановлена у розмірі 1,95% за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7 Договору встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом починається у дату списання кредитних коштів з Рахунку товариства і закінчується у дату зарахування сум кредиту та плати за користування кредитом на рахунок Товариства. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" зобо`язалось передати за плату ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржниківа за Договорами позики, вказаним в реєстрах боржників. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було підписано Додаток № 2 до Договору, відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики, укладеним із [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за Договором № 2940006917-21332 від 18.11.2020 року належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 05.10.2021 року утворилась заборгованість, в сумі 21704,43 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованоівсть за основною сумою боргу; 1121 грн. заборгованість за відсотками, нарахована за акційною відсотковою ставкою; 17367, 29 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 216,14 грн. - індекс інфляції. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не сплачує. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити, стягнути суму заборгованості, в розмірі 21704,43 грн; витрати по сплаті судового збору, в сумі 2270 грн. та витрати на правничу допомогу, в сумі 9000 грн. На підставі ст.ст.\~274,\~276 ЦПК України\~справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 06.01.2022 року було відкрито провадження у даній справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 25.01.2022 року на 09.00 год. Ухвалою суду від 25.01.2022 року розгляд справи було відкладено до 07.02.2022 року до 09.00 год., для надання відповідачу можливості подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 07.02.2022 року розгляд справи було відкладено до 28.02.2022 року до 10.00 год., для надання відповідачу можливості подання відзиву на позовну заяву. Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи відповідача було повідомляно у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення йому судової повістки, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, проте відзиву на позов відповідачем до суду подано не було. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.11.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та відповідачем [PERSON] було укладено Договір позики № 2940006917-21332 "Проста позика", відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" надав відповідачу грошові кошти, в сумі 3000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Вказаний Договір було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 2940006917-21332 від 18.11.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію", ч.1 ст. 205 ЦК України. Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компангії ТОВ "Універсальні платіжні рішеня", яка в свою чергу зобов`язалась надавати технічну можливість в перерахуванні коштів на картку відповідача. Відповідно до п.п. 2.3 Договору позики, дата видачі кредиту 18.11.2020 р., дата повернення кредиту - 18.12.2020 року (включно). Відповідно до п. 2.5 вказаного Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.п. 2.3 Договору, плата за користування кредитом встановлена у розмірі 1,95% за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7 Договору встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значені, за фактичну кількість днів, користування кредитом починається у дату списання кредитних коштів з Рахунку товариства і закінчується у дату зарахування сум кредиту та плати за користування кредитом на рахунок Товариства. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 23-06/20, відповідно до умов якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" зобо`язалось передати за плату ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржниківа за Договорами позики, вказаним в реєстрах боржників. 23.06.2020 року між ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було підписано Додаток № 2 до Договору, відповідно до якого ТОВ ФК "Інкасо Фінанс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики, укладеним із [PERSON] . З позову вбачається, що заборгованість\~\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором, станом на 05.10.2021 року, становить 21704,43 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1121 грн. заборгованість за відсотками, нарахована за акційною відсотковою ставкою; 17367, 29 грн. - заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до п. 9.7 Договору; 216,14 грн. - індекс інфляції. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої\~статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що заборгованість за кредитним договором № 2940006917-21332 від 18.11.2020 року [PERSON] в добровільному порядку ТОВ "Вердикт Капітал" не повернуаі, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором, в сумі 21704,43 грн. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною третьою\~ст. 137 ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження вказаних витрат суду надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 05.03.2021 року укладеного з позивачем, заяву про надання юридичної допомоги від 24.11.2021 року, акт приймання -передачі реєстру боржників № 6 від 03.06.2021 року до Договору відступлення прав вимоги № 23-06/20 від 23.06.2020 року, витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 28.11.2021 року. Таким чином суд вважає, що позивачеи доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а тому з відповідача на користь позивачів слід стягнути витрати в сумі 9000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, в сумі 2270 грн. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved