Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Представник позивача Кабанова І.О. в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: квартири [ADDRESS] . Про наявність заповіту позивачу не було відомо, про те, що позивач є спадкоємцем за заповітом він дізнався випадково, коли розбирав речі померлої [PERSON] .. 02.06.2021 року позивач одразу звернувся до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г. з заявою про прийняття спадщини за заповітом для оформлення своїх спадкових прав і обов`язків. Проте державним нотаріусом позивачу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач не звернувся у встановлені строки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори внаслідок тривалої хвороби в період з 09.11.2020 року по 27.05.2021 року. Зазначене свідчить про поважність причин пропуску ним строку на прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на вищенаведені обставини, представник позивача Кабанова І.О. просить суд встановити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на майно, що входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 13.0.2021 року ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження за правилами загального позовного провадження справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 27.01.2022 року ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник до суду не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Відповідач Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, про розгляд справи повідомлена належним чином, подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечують(а.с.57). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входила квартира по [ADDRESS] , яка відповідно до свідоцтва на право власності, за життя, належала померлій [PERSON] (а.с.9). Згідно копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №121/17 від 24.12.2020 р., № 121/17-н від 27.05.2021 р., № 121/17-к від 27.05.2021 р. позивач [PERSON] перебував на лікуванні в період з 09.11.2020 р. по 24.12.2020 р., з 09.02.2021р. по 19.02.201 р., з 11.05.2021 р. по 27.05.2021 р. (а.с.15-18). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 162/2021 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся лише [PERSON] , інші спадкоємці відсутні (а.с.47-55). Крім цього, в спадковій справі міститься заповіт, посвідчений 28.03.2006 р. державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори Хомутенко О.В. (зареєстровано вреєстрі за № 70), відповідно до якого [PERSON] заповідала на випадок своєї смерті усе належне на праві власності майно [PERSON] , який на час відкриття спадщини є чинним. 02.06.2021 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., однак отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку встановленого п.1 ст.1270 ЦК України (а.с. 14). Згідно частини 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.п. 3.17 п. З Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 р. у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зазначені вище норми, які встановлюють строк спадкоємцям для прийняття спадщини та причини такого пропуску, викладені у постанові державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори та роз`яснено, що спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку, прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено: «Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також врахувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.» Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»: «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.». Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно частини 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому що позивач не є близьким родичем спадкодавця за заповітом, не був обізнаний про те, що наявний заповіт на його користь, не знав про цю обставину і не міг знати, оскільки тривалий час хворів та перебував на лікуванні. Стосовно позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності на майно, що входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , суд зауважує наступне. Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У пункті 3.3 листа визначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку як винятковий спосіб захисту застосовується у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця). В зв`язку з вищенаведеним, а також враховуючи те, що позивачем [PERSON] не доведено доказами, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial