Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту народження [INFO] [PERSON] в м. Донецьк, Донецької області, Україна від матері - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Заява обґрунтована тим, що заявник перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2019 року. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] на території м. Донецьк Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції. Отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в м. Могилеві-Подільському заявник не має можливості, оскільки факт народження відбувся на території тимчасово непідконтрольній Україні. Заявник зазначає, що встановлення факту народження дитини необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини [PERSON] , як громадянина України. Заявник в заяві зазначила, що звернулася до Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з приводу проведення державної реєстрації народження дитини, проте їй було надано відмову у проведенні державної реєстрації народження від 31.03.2022 у зв`язку з тим, що нею для підтвердження факту народження дитини було пред`явлено документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких підстав заявник змушена звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 04.04.2022 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій заяву про встановлення факту підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та вирішити заяву на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Виключний перелік таких документів встановлено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом МЮ України від 18.10.2000 року № 52/5 (в редакції наказу МЮ України від 24.12.2010 року № 3307/5). Форма цих документів затверджена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 - медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о); медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального заходу (форма № 103-1/о); рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що [INFO] в м. Донецьк у заявниці [PERSON] народилася дитина чоловічої статті, на підтвердження чого суду надано копії обмінної карти, виданої пологовим будинком Державного бюджетного закладу «Центральна міська клінічна лікарня № 24 м. Донецька» та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Відповідно до вказаного вище свідоцтва про народження батьками дитини [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Батьки дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів. Як вказує заявник, батьки дитини проживають сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно заяви від 04.04.2022, наданою суду заявником, [PERSON] визнає себе батьком дитини, яка народилась [INFO] у [PERSON] в м. Донецьк. При зверненні з даною заявою до суду [PERSON] також надано лист від 31.03.2022, яким Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] у [PERSON] в зв`язку з тим, що для підтвердження факту народження заявником пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При оцінці наданих заявником письмових доказів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації) на території Донецької області та вихід частини території області з-під контролю державної влади України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі на території м. Донецька. Таким чином, зазначене заявницею місце народження дитини є територією, що не підконтрольна державній владі України. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Саме у зв`язку з проведенням антитерористичної операції відповідно до пунктів 1,3 наказу МЮ України від 17.06.2014 № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» відділам державної реєстрації актів цивільного стану, у тому числі і у м. Донецьку Донецької області, тимчасово припинено доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян і призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану. Проведення державної реєстрації актів цивільного стану здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану за межами територій, вказаних в наказі. Зважаючи на вказані норми, обмінна карта, видана пологовим будинком Державного бюджетного закладу «Центральна міська клінічна лікарня № 24 м. Донецька» та свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане заявниці Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно. За таких обставин суд вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість реєстрації народження дитини в установлений державою позасудовий спосіб з об`єктивних причин. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Зважаючи на викладені вище обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що в даному випадку єдиним можливим способом реєстрації заявником народження дитини чоловічої статі є рішення суду про встановлення факту її народження. Згідно ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч. 1 ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. В заяві, поданій до суду, заявник визначила ім`я дитини як [PERSON] та вказує її громадянином України. Зважаючи, що факт народження [INFO] дитини чоловічої статі у [PERSON] достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте реєстрація народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива через відсутність у заявника документів, що підтверджують факт народження, які відповідають вимогам встановленим законодавством України, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими, доведеними, а відтак підлягають задоволенню

Outcome: approved