Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 19.01.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Крім того просила стягнути з відповідача на свою користь 1000 грн, які витрачені нею на оплату правничої допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у шлюбних відносинах і є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя ними припинено в листопаді 2021 року, дитина проживає з нею. Між ними виник спір щодо розміру надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Вважає, що відповідач, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі, адже інших осіб на утримання він не має, працює в ДТЕК «Інтеренергосервіс» на посаді слюсаря, отримує стабільний дохід, має у власності житло. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов із викладенням своїх заперечень, в якому вказав, що позивачем не долучено жодного доказу на підтвердження того, що у нього є в наявності рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, його витрати, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначає, що в нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки. Вказує, що обов`язок матері утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька так і матері. Позивач є працездатною, здоровою жінкою, працевлаштованою в БТУ центр, де щомісячно отримує заробітну плату, а тому безперешкодно може приймати участь в матеріальному забезпеченні спільної дитини. За таких обставин вважає, що з нього мають стягуватись аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу). Зазначає, що позивачем у встановлений строк не надано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а тому необхідно відмовити у відшкодуванні даних витрат. Позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив відповідача, в якому вона зазначає, що згідно вимог чинного законодавства, докази на підтвердження витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі. На підтвердження понесених витрат додала: ордер серії АВ № 1030795 на надання правової допомоги, договір № 23-ц від 04.02.2022 про надання правової допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу. Крім того, позивачем [PERSON] подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій вона просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь 1000 грн, які витрачені нею на оплату правничої допомоги. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів визнає у повному обсязі. За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони даного цивільно - правового спору є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Ладижинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 172. Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю. Заявлений позивачем розмір аліментів, з урахуванням уточнених вимог, відповідачем визнано. Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. ІV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За приписами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з положеннями ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, визнання ним уточнених позовних вимог у повному обсязі і приходить до висновку, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на її утримання у розмірі ј всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи із дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що право дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1ст. 60 ЦПК України). Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-5ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За вимогами статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правову допомогу по даній справі, позивачем долучено ордер серії АВ № 1030795 на надання правової допомоги, договір № 23-ц від 04.02.2022 про надання правової допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу, відповідно до якого загальна вартість наданих адвокатом послуг, яка підлягає сплаті, складає 1 000 грн. Враховуючи, що позивач надав суду підтвердження витрат з надання адвокатських послуг, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані із наданням правової допомоги. Щодо судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом судовий збір не сплачено, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved