Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 184298,57 грн. за кредитним договором №CL-291477 (далі - Договір), укладеного між сторонами 9 жовтня 2020 року в розмірі 170000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з неповерненням в строк боргу згідно умов Договору позивач просить стягнути з відповідача 184298,57 грн., стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просять розглядати справу у їх відсутність, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, яка не з`явилася в судове засідання. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Наявність зобов`язань відповідача перед позивачем підтверджує надана суду копія Договору, з якого вбачається, що сторони 9 жовтня 2020 року уклали Договір, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 170000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, що підтверджується випискою руху коштів по рахунку з 9 жовтня 2020 року по 12 жовтня 2021 року. Загальна сума заборгованості згідно розрахунків позивача складає 184298,57 гривні, з чим суд погоджується. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до правил ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а в судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений Договір, всупереч умовам якого у визначений строк гроші не повернуті. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Ст. 530 ЦК України передбачає, що у випадку встановлення строку виконання зобов`язання, воно підлягає виконанню у цей строк. Нарахування заборгованості згідно розрахункових таблиць кредиту, відсотків позивачем проведено вірно. З відповідача на користь позивача слід стягнути 184298,57 гривні боргу по Договору та відповідно до ст. 141 ЦПК України суму документально підтверджених судових витрат - судового збору - 2270 грн. У задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 % від ціни позову, та фіксовану суму у розмірі 1400 грн. необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4.6.4 Договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 року укладено між АТ "КРЕДОБАНК" та АО "Юридична компанія "Аксіліум", гонорар виплачується у гривнях, шляхом безготівкового перерахування Клієнтом на поточний рахунок Виконавця, вказаний в цьому Договорі протягом 5 банківських днів від дати підписання Сторонами Акту про виконані роботи Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, або розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме не надано: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 03.02.2021 року № 760/34441/19 та від 07.04.2021 року № 545/3748/17. Оскільки матеріали справи не містять доказів: акта приймання-передачі наданих послуг адвоката, платіжні документи про оплату таких послуг, тому правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відсутні. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 550, 612, 625, 1046-1054 ЦК України,

Outcome: partial