Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 15.12.2021. Зазначає, що відповідач є колишнім власником вказаного будинку і до цього часу там зареєстрований, але не проживає. Відповідач більше 15 років проживає в м. Нью-Йорк США. Реєстрація відповідача у будинку позивача порушує його право в користуванні та розпорядженні його майном. Посилаючись на приписи ст. ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Відзив на позов відповідачем не подавався. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подавши суду заяву у якій позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явися, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. По справі встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що стверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 290487762 від 15.12.2021 (а.с.12). Підставою для державної реєстрації є договір купівлі-продажу житлового будинку від 15.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №2-1236, посвідченого державникм нотаріусом Іршавської державної нотаріальної контори (а.с. 9-10). Згідно довідки Іршавської міської ради № 02-30/2848 від 21.12.2021 за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , (а.с.8). Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до положень ст. ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі, однак там не проживає, не являється власником житла та не є членом сім`ї позивача. Відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача до тепер, порушує його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] підлягає до задоволення.

Outcome: approved