Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Богатовою І.О. Відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку з 01.02.2000 року, але з березня 2000 року і по теперішній час там не мешкає. Оскільки відповідач не виявляє бажання повернутися до будинку, в якому вона значиться зареєстрованою, не проживає в будинку без поважних причин, не робить платежів за комунальні послуги, не приймає участі в ремонті та утриманні будинку, позивач вважає, що відповідач втратила інтерес до вказаного житлового приміщення. Позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідача\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на адресу її реєстрації судових повісток та розміщено інформацію про судові засідання на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет. Однак, відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до\~частини 3\~статті 223\~ЦПК України\~якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу від 06 червня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за №2549, [PERSON] є власником жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] (а.с.6). Згідно реєстраційного посвідчення Красноармійського бюро технічної інвентаризації від 7 серпня 1998 року, жилий будинок, розташований в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області від 06.06.1998, реєстр. №2549. Запис у реєстровій книзі №доп.2, за реєстровим №711 (а.с.5). За даними домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Згідно акту за № 01-12/5108 від 11.11.2021 року КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, але фактично не мешкає з 01.03.2000 року по теперішній час (а.с.7). Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 150 ЖК Української РСР передбачено право\~громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно вимог ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 163 ЖК Української РСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою,\~пунктами 1\~і\~5 частини третьої\~і\~частиною четвертою статті 71\~цього Кодексу. Частиною 1 статті 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved