Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

21.02.2022 р. позивач [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.2012 р. виконкомом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На момент звернення до суду спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, тому підтримувати сімейні відносин немає сенсу. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 19.11.2012 р. у Сороки-Львівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 28. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.02.2022 року справу номер 451/227/22 розподілено судді Патинок О.П. 18.03.2022 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача на запит суду від 22.02.2022 р. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 18.03.2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з участю сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач - [PERSON] 31.03.2022 р. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, погоджується на заочне рішення (а.с.14). Відповідач [PERSON] 05.04.2022 р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Зазначає, що вони з позивачкою разом не проживають 5 років, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують (а.с.15). Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяви позивача та відповідача у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.11.2012 р. у Сороки-Львівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №28 (а.с.4). Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.2014 р. (а.с.7). Позивач - [PERSON] [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , разом з нею зареєстрована та проживає донька [PERSON] [INFO] (а.с.8). Згідно матеріалів справи судом встановлено, що сторони тривалий час ( згідно заяви відповідача близько п`яти років) разом не проживають, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в позовній заяві вказує на те, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати, відповідач в заяві, яка подана до суду позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач в судовому засіданні визнав позов, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, відтак наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved