Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку. У позові вказувала, що у період з 01.10.2020 року до 12.04.2021 року перебувала в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Всупереч вимогам ст.ст.47, 83, 116 КЗпП України в день її звільнення 12.04.2021 року відповідач не повідомив її про нараховані суми, належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. Так, відповідачем не було нараховано та виплачено грошову компенсацію за всі дні невикористаної щорічної відпустки. Вона відпрацювала шість місяців і 12 днів, тому відповідач зобов`язаний був виплати компенсацію за 11 днів невикористаної щорічної відпустки в сумі 2768,25 гривень. У зв`язку з тим, що в березні 2021 року не працювала, при розрахунку середнього заробітку брала заробітну плату за січень і лютий 2021 року, середньомісячна заробітна плата за які склала 5478,95 гривень. У січні 2021 року відпрацювала 5 днів, у лютому - 12 днів, а всього 17 днів. Тому відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, середньоденна заробітна плата склала 322,29 грн (5478,96 : 17). У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, та враховуючи, що з моменту звільнення до виплати грошової компенсації за невикористану відпустку пройшло 157 днів, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який складає 50599,53 грн (322,29 х 157). Зазначила, що намагалася вирішити даний спір в позасудовому порядку, тому 02.11.2021 року направила відповідачу заяву, в якій просила виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку та виплати середній заробіток за затримку розрахунку. 28.11.2021 року грошова компенсація за невикористану відпустку була виплачена, а у виплаті середнього заробітку за затримку розрахунку відмовлено з посиланням на те, що це є одноразова виплата, а тому навіть при її затримці не виплачується середній заробіток. Однак таку відмову вважає неправомірною, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Посилаючись на ст.ст.47, 83, 116, 117 КЗпП України, правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.01.2017 року по справі №6-2912цс16, правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27.01.2020 року по справі №682/3060/16ц, від 24.04.2019 року по справі №807/14495/16ц та від 12.02.2020 року по справі №367/595/17, п.2.2 Рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення ст.233 КЗпП України взаємозв`язку з ст.ст.117, 237 КЗпП України просила стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь середній заробіток за затримку розрахунку з 12.04.2021 року до 28.11.2021 року, тобто за 157 робочих днів в сумі 50599,53 грн. та 908,00 грн. судового збору. У судове засідання позивака [PERSON] не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання її представник [PERSON] надав до канцелярії суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач ФОП [PERSON] не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи, а також підтверджує клопотання представника відповідача [PERSON] від 09.03.2022 року про участь у судовому засіданні 14.03.2022 року в режимі відеоконференції. Причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. З письмової згоди представника позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. На підтвердження позовних вимог позивачкою [PERSON] надано такі докази: трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 01.10.2020 року, укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] , умовами якого передбачено, зокрема, що: договір є безстроковим; працівник зобов`язаний виконувати обов`язки кухара; фізична особа зобов`язується оплачувати працю працівника к розмірі 5000,00 грн. але не менше МЗП встановлений законодавством на місяць; час виконання робіт установлюється з 40 год на тиждень; вихідні дні надаються: субота, неділя; тривалість щорічної оплачуваної відпустки 24 календарні дні. У пункті 15 Трудового договору наявний запис: Трудовий договір розірваний сторонами 12.04.2021 року згідно наказу від 12.04.2021 року №7 п.1 ст.36 КЗпП. Наявний відтиск печатки ФОП [PERSON] та його підпис; копію наказу ФОП [PERSON] №11 від 01.10.2020 року «Про прийняття на роботу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] », з якого вбачається зокрема, що: Прийнято [PERSON] на посаду кухара з окладом 5000 грн. на місяць, але не менше МЗП встановленої законодавством та трудовим договором від 01.10.2020 року. Приступити до роботи з 01.10.2020 р. Підстава: заява [PERSON] від 09.09.2019 року, зареєстрована за №4. Наявний відтиск печатки ФОП [PERSON] та його підпис, а також підпис навпроти прізвища [PERSON] в графі «З наказом ознайомлена»; копію наказу ФОП [PERSON] №7 від 12.04.2021 року «Про звільнення [PERSON] », з якого вбачається, що: Звільнено [PERSON] з посади кухара 12.04.2021 року за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України. Підстава: заява [PERSON] від 12.04.2021 року, зареєстрована за №7. Наявний відтиск печатки ФОП [PERSON] та його підпис. В графі «З наказом ознайомлена» навпроти прізвища [PERSON] підпис відсутній; копію трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 23.01.1990 року на ім`я [PERSON] , у якій: - під №55 наявний запис від 01.10.2020 року ФОП [PERSON] про прийняття на посаду кухара за трудовим договором від 01.10.2020 року на підставі наказу №11 від 01.10.2020 року; - під №56 наявний запис від 12.04.2021 року ФОП [PERSON] про звільнення з роботи за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України, на підставі наказу №7 від 12.04.2021 року; довідку про доходи, видану ФОП [PERSON] , згідно якої [PERSON] за період з 01.10.2020 року по 28.02.2021 року нарахована заробітна плата у розмірі 14764,66 грн, з яких утримано податок у розмірі 2657,63 грн, а саме нараховано: 10.2020 року - 1666,66 грн; 11.2020 року - 2619,05 грн; 12.2020 року - 5000,00 грн; 01.2021 року - 1578,95 грн; 02.2021 року - 3900,00 грн; копію заяви [PERSON] від 02.11.2021 року, адресованої ФОП [PERSON] , згідно якої з метою уникнення судового спору пропонувала протягом 10 днів з дня отримання її заяви виплатити їй грошову компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за весь час затримки розрахунку; копію листа ФОП [PERSON] , адресованого [PERSON] , згідно якого: відповідно до наказу від 01.10.2020 року №11 та на підставі її заяви від 01.10.2020 року №4 та

Outcome: approved