Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд та просить виключити з актового запису про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] відомості про його батьківство та припинити стягнення з нього аліментів на дитину. Свої вимоги мотивує наступним. Від відповідачки йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини. З цих підстав підлягає припиненню стягнення з нього аліментів на дитину. Ухвалою суду від 29.03.2022р. первісний позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав, зміну способу стягнення аліментів, зміну прізвища дитини залишено без розгляду за заявою позивачки. [PERSON] подав заяву, в якій позов підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутності. [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] визнає та просила розглядати справу у її відсутності. Представник третьої особи до суду не прибув, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З долучених до первісного позову [PERSON] рішень суду від 09.04.2015р., 12.04.2016р., свідоцтва про зміну імені встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та в них є спільний син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 700грн. щомісячно. Мати спільного неповнолітнього сина сторін [PERSON] визнала позов [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та припинення стягнення аліментів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В постанові Верховного Суду від 25.08.2020р. у справі N 478/690/18 роз`яснено, що при вирішенні спору щодо батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Оскільки [PERSON] не надав суду жодних доказів на підтвердження свої позовних вимог, а виключення з актового запису про народження відомостей про позивача як батька та припинення стягнення з нього аліментів на спільного сина сторін прямо порушує права дитини, то даний позов не може бути задоволений лише за наявності формальних підстав, зокрема на підставі визнання відповідачкою позову. З огляду на те, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження своїх вимог, суд відповідно до вимог ст.ст.89, 263 ЦПК ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у порушення вимог стст.10, 60 ЦПК ухилився від доведення обставин, на які посилався.

Outcome: dismissed