Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивача [PERSON] - адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору дарування від 24.05.2021р.; копія акту прийому-передання за договором від 24.05.2021р.; копія державного акту серії ЯЛ №717298 від 28 лютого 2012р. на право власності на земельну ділянку - земельну ділянку площею 0,0657 га, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія акту встановлення меж земельної ділянки в натурі; копія рішення нарсуду Ренійського району Одеської області від 13.01.1989р.; копія акту про закінчення будівництва та введення до експлуатації домобудівлі; копія генерального плану житлового будинку; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 10.12.1970р. про відведення земельної ділянки під житлову забудову; копія акту про відведення земельної ділянки; копія договору від 15.01.1971р. про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 30.05.2021р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] - помер [INFO] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 30.03.2022р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 30.03.2022р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] , діючий через свого представника - [PERSON] , звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до [PERSON] , зазначивши, що 24.05.2021р. між ним та батьком відповідачки - [PERSON] була досягнута домовленість про дарування нерухомості та земельної ділянки. Тоді ж між сторонами був письмово укладений договір дарування нерухомості, згідно якого [PERSON] подарував, а позивач прийняв у дар житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , та присадибну земельну ділянку площею 0,0657 га, розташовану за цією ж адресою. Спірний житловий будинок рахується зареєстрованим на ім`я власника - [PERSON] , він належав йому на підставі договору забудови від 15.01.1971р. Таким чином, в травні 2021р. позивач прийняв в дар від [PERSON] об`єкт нерухомості та присадибну земельну ділянку, від них не відмовлявся, це підтверджується доводами позивача, викладеними у позові, та не заперечувалося [PERSON] (за його життя) та відповідачкою. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Після вчинення правочину позивач користується отриманою у дар нерухомістю та земельною ділянкою, доглядає за їх збереженням, сплачує всі необхідні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину, позивач неодноразово звертався до колишнього власника, однак, [PERSON] від посвідчення договору ухилявся, на прохання позивача не реагував, мотивуючи нестачею часу, матеріальними складнощами. При зверненні до відповідних органів з питанням про переоформлення документації на житловий будинок та земельну ділянку на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду. При подачі позовної заяви до суду позивачем було вказано на відповідача - [PERSON] . Однак, до відкриття провадження у даній справі з`ясувалось, що [PERSON] помер (дата смерті - [INFO] ). У зв`язку із цим, представником позивача було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача - належним, а саме донькою [PERSON] - [PERSON] , яка є спадкоємицею першої черги за законом. Згідно ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, між позивачем та [PERSON] була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, дарувальник передав безоплатно дарунок позивачу, обдарований прийняв цей дарунок та не відмовився від нерухомості та землі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю та земельною ділянкою, постійно наглядає за збереженням майна, мешкає у житловому будинку, - тобто правочин між сторонами договору фактично відбувся. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах: щодо об`єктів нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, які були безоплатно передані позивачу у дарунок і якими він на теперішній час користується, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не може переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі об`єктів нерухомості підтверджуються доводами позивача, які відповідачка (як спадкоємиця [PERSON] ) визнала, крім того, обставини дарування сама відповідачка не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору дарування є неможливим, оскільки прохання позивача з цього приводу відповідачкою не сприймаються, так як потребують додаткових матеріальних витрат, часу для вирішення питання про оформлення прийняття спадщини після смерті батька. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки [PERSON] та відповідачки (як спадкоємиці) щодо житлового будинку та земельної ділянки та встановленні права на нерухомість та землю у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на об`єкти нерухомості за позивачем.

Outcome: approved