Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № CL-135698 від 21 вересня 2018 року у розмірі 29134 грн. 39 коп., яка складається з 28391 грн. 93 коп. заборгованості за тілом кредиту, 742 грн. 46 коп. заборгованості за відсотками. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено згаданий кредитний договір, умови якого останньою були порушені. З анкети-заяви № CL-135698 від 19 вересня 2018 року та паспорта [PERSON] вбачається, що вона на момент укладення договору і виникнення заборгованості перебувала у шлюбі з [PERSON] . Посилаючись на практику Верховного Суду по справі № 205/5882/18 від 07 жовтня 2020 року, вважає, що обов`язки за вищевказаним кредитним договором виникли в обох з подружжя. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № CL-135698 від 21 вересня 2018 у розмірі 29134 грн. 39 коп., судовий збір у розмірі 2270 грн., а також витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2913 грн. 43 коп. Крім того додав, що 29 листопада 2018 року ПАТ «Кредобанк» змінило назву на АТ «Кредобанк» . Ухвалою від 22 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі повідомлялися про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 21 вересня 2018 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-135698, згідно з яким останній надано кредит в сумі 100000 грн. на строк до 20 вересня 2022 року на поточні потреби позичальника. Згідно із п. 4.1 кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 47,69 % річних. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою , визначеною в п. 4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. За п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Згідно із п. 6.9 кредитного договору, банк, у випадках передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла згадана заборгованість. Як вбачається із поданого позивачем розрахунку заборгованості, у позичальника утворилася заборгованість у розмірі 29134 грн. 39 коп., яка складається з 28391 грн. 93 коп. заборгованості за тілом кредиту, 742 грн. 46 коп. заборгованості за відсотками. Із матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2021 року АТ «КРЕДОБАНК» надіслав [PERSON] досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 30-ти днів з дня отримання цієї вимоги відповідно до умов п. 6 кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача [PERSON] є підставними. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, АТ «КРЕДОБАНК» як на підставу своїх позовних вимог про солідарне стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором, покликався на те, що даний кредит був отриманий позичальником, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, в інтересах сім`ї, а тому подружжя несе солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту. Відповідно до вимог ч. 1-3 статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. З умов договору кредиту № CL-135698 від 21 вересня 2018 року, укладеного між банком та [PERSON] , анкети-заяви від 21 вересня 2018 року вбачається, що відповідач отримала кредит на суму 100000 грн., який отриманий на поточні потреби позичальника. Шляхом підписання анкети-заяви [PERSON] підтвердила, що суму отриманого кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином, який не потребує згоди другого з подружжя. Чоловік позичальника [PERSON] згоду на отримання даного кредиту не надавав. Посилання позивача на судову практику, висловлену у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 205/5882/18 суд не приймає, оскільки у кредитному договорі зазначено ціль кредиту - на поточні потреби позичальника, тобто [PERSON] , що спростовує твердження про те, що вказаний кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї. Оцінивши в сукупності надані суду докази, із урахуванням вимог ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України, суд прийшов до переконання, що позивачем не доведено, що отримані відповідачем [PERSON] грошові кошти за кредитним договором № CL-135698 від 21 вересня 2018 року були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя, відтак у задоволенні позову в частині солідарного стягнення боргу за кредитним договором із [PERSON] слід відмовити. Крім цього, представник позивача у позові просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2913 грн. 43 коп. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем до позовної заяви додано копію ордеру серії КС № 573217, копію договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531 та копію посвідчення адвоката України Павленко С.В. Водночас, у матеріалах справи відсутні детальний опис виконаний робіт (наданих послуг), їх вартості і оплати витрат на професійну правничу допомогу позивачем, а тому така вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: partial