Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

У жовтні 2021 року орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини від батька без позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року визначено місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь матері [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , що проводилося відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2008 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 50 грн щомісячно до повноліття дитини. Із 26 березня 2021 року неповнолітня [PERSON] постановлена на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у відділі «Служба у справах дітей» Ізяславської міської ради у зв`язку з проживанням у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 29 червня 2021 року остання звернулася до комісії із питань захисту прав дитини Ізяславської міської ради щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання її у батька [PERSON] . Відповідач не виконує обов`язки щодо забезпечення умов для проживання доньки, не облаштував кімнату для дівчинки, відсутній письмовий стіл, шафа та окреме спальне місце. Батько ухилився від виконання плану соціального супроводу, не дослухався до рекомендацій фахівця із соціальної роботи, ігнорував необхідність виготовлення паспорту для дитини, не проявляв інтерес до її потреб у харчуванні, одязі, категорично відмовився йти із дитиною на контакт, щоб відновити взаємостосунки, не цікавився навчанням та здоров`ям дівчинки. Психоемоційне напруження у родині не знято через низький виховний потенціал батька, небажання зрозуміти та перейнятися психоемоційним станом своєї доньки, відстояти її права на безпечне і гармонійне проживання у родині. Постійно відбувається цькування та приниження дитини її батьком, через що вона не бажає із ним проживати. Із червня 2020 року неповнолітня [PERSON] проживає у свого дядька у [ADDRESS] , перебуває на його утриманні та вихованні. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить: 1) відібрати у відповідача неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав; 2) припинити стягнення з [PERSON] аліментів, які стягуються з неї на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа, виданого 27 листопада 2014 року Ізяславським районним судом Хмельницької області по справі № 675/2561/14-ц на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 грн щомісячно; 3) стягувати з [PERSON] на користь доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою судді від 15 листопада 2021 року прийнято позовну заяву органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області в інтересах неповнолітньої [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача матір неповнолітньої [PERSON] . Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року виправлено допущену в вищевказаній ухвалі описку. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області Ковальська Ю. О. надіслала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі. Третя особа на стороні позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, в якій вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, в якій вказав, що позов визнає. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] про причини неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань не надіслала. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області. Відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року у справі № 675/2561/14-ц визначено місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь матері [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , що проводилося відповідно до рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2008 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 50 грн щомісячно до повноліття дитини. Згідно з довідкою про склад сім`ї від 22 березня 2021 року № 23, виданою Ізяславською міською радою Ізяславського району Хмельницької області, відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований у [ADDRESS] . До складу сім`ї входять чоловік матері [PERSON] та дочка [PERSON] . Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи та висновку оцінки потреб сім`ї № 17 від 03 березня 2021 року, а також інформації від 12 липня 2021 року за № 224, наданих Комунальною установою «Центр надання соціальних послуг» Ізяславської міської ради, з 03 березня 2021 року сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] . З червня 2020 року через постійні конфлікти із батьком [PERSON] та чоловіком покійної баби [PERSON] неповнолітня проживає у родині дядька [PERSON] та повністю перебуває на його утриманні. Батько [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться навчанням та здоров`ям дівчинки, задоволенням першочергових потреб дитини, не виконує обов`язки щодо забезпечення умов для проживання доньки, не облаштував кімнату для дівчинки, відсутній письмовий стіл, шафа та окреме спальне місце. Батько абсолютно ухилився від виконання плану соціального супроводу, не дослухався до рекомендацій фахівця із соціальної роботи, ігнорував необхідність виготовлення паспорта для дитини, не проявляв інтерес до її потреб у харчуванні, одязі, категорично відмовився йти із дитиною на контакт, щоб відновити взаємостосунки. Психоемоційне напруження у родині не знято через низький виховний потенціал батька, небажання зрозуміти та перейнятися психоемоційним станом своєї доньки, відстояти її права на безпечне і гармонійне проживання у родині. Постійно відбувається цькування та приниження дитини її батьком та чоловіком покійної баби [PERSON] , через що вона відмовляється повертатися додому. Мати [PERSON] участі у вихованні дитини не бере. Як вбачається із довідки-характеристики Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 22 березня 2021 року № 24, Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю із дитинства, отримує пенсію за станом здоров`я та по втраті годувальника, спроможний матеріально забезпечувати дитину. На даний час у сім`ї виникли проблеми з приводу труднощів у вихованні доньки [PERSON] , наслідки яких батько не може подолати самостійно, самоусунувшись від виконання своїх обов`язків з виховання дочки, її матеріального утримання. Через постійні конфлікти та гіперконтроль із сторони батька з червня 2020 року та по теперішній час [PERSON] проживає у сім`ї дядька [PERSON] . Відповідно до даних актів обстеження умов проживання від 03 та 13 березня 2021 року проведено обстеження житлового будинку в [ADDRESS] , де проживають та мають місце реєстрації [PERSON] , батько дитини [PERSON] та неповнолітня [PERSON] . Мати дитини [PERSON] проживає у Вінницькій області, участі в вихованні доньки не приймає. Стосунки в сім`ї складні, з дитиною постійно виникають непорозуміння, у результаті чого вона пішла з дому і на даний час проживає у свого дядька [PERSON] . З`ясовано, що з червня 2020 року батько [PERSON] вихованням та утриманням доньки не займається, не цікавиться її навчанням у школі, не платить за її харчування. Тому сім`ю взято під соціальний супровід. Згідно з даними характеристик [PERSON] від 22 березня 2021 року № 10 та від 16 червня 2021 року № 15, наданих директором Михнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, мати дитини участі у вихованні дитини не бере. Протягом першого семестру даного навчального року батько [PERSON] з класним керівником та вчителями не спілкувався. 29 червня 2021 року неповнолітня [PERSON] звернулася до комісії з питань захисту прав дитини Ізяславської міської ради з заявою щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання її у батька [PERSON] , у якій зазначила, що з червня 2020 року вона проживає у свого дядька [PERSON] у [ADDRESS] , який створює їй умови для проживання та виховання, матеріально їй допомагає та утримує. Натомість, батько самоусунувся від її виховання, не надає належної матеріальної допомоги на її утримання, не спілкується із донькою, не цікавиться її життям та здоров`ям, не відвідує та не цікавиться її успіхами в школі, не готує до самостійного життя, свідомо та умисно не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, здійсненням медичного догляду, не створює умов для отримання освіти. Аліменти, які стягуються із матері [PERSON] на утримання доньки, використовуються не за призначенням. Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 19 серпня 2021 року № 125, орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області вважає за доцільне відібрати у [PERSON] дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, тому залишення доньки у батька є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, що згідно з ст.ст. 170, 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для відібрання дитини у батька без позбавлення батьківських прав. Крім того, суд приходить до висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст. 170 СК України дитини у відповідача [PERSON] буде відповідати її інтересам і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Такий спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між батьком та дитиною, та не позбавить відповідача права в подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки судом ухвалюється рішення про відібрання у відповідача [PERSON] неповнолітньої доньки [PERSON] , суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовної вимоги про стягнення із нього аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а саме те, що він є інвалідом ІІ групи, в нього на утриманні перебуває лише одна дитина, а тому суд вважає за необхідне визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено і визнається сторонами, що з червня 2020 року по теперішній час неповнолітня донька відповідача [PERSON] проживає разом із дядьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тобто змінилися обставини, які тягнуть за собою припинення у матері дитини [PERSON] обов`язку сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання доньки. Відтак, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved