Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

16 лютого 2022 року до Березівського районного суду Одеської області з Приморського районного суду м. Одеса надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON]., звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 15 серпня 2015 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , яку [PERSON] 26 червня 2015 року удочерив. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачкою, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарства не ведуть, останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить інтересам сторін та інтересам дітей. Майнового спору та спору щодо утримання дітей не має. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . Ухвалою суду від 16.02.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 15.03.2022 року о 13:45 год. 15.03.2022 року [PERSON] у судове засідання не з`явився, у телефонному режимі повідомив, що на позовних вимогах до [PERSON] про розірвання шлюбу наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутності. Даний факт підтверджується витягом з журналу телефонограм від 14.03.2022 року за № 536. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 15.03.2022 року не з`явилася, у телефонному режимі повідомила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності. Даний факт підтверджується витягом з журналу телефонограм від 14.03.2022 року за № 537. Також сторони були повідомлені належним чином про судове засідання на 23.03.2022 року, що вбачається з витягу журналу телефонограм від 16.03.2022 року за №№ 541,542. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які позивач посилався, врахувавши визнання позову відповідачкою, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. 15 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 1523. Від спільного проживання подружжя мають сина - [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , яку позивач 26 червня 2015 року удочерив. Сімейне життя між подружжям не склалось з того приводу, що між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарства не ведуть, останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дітей. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Станом на теперішній час спір про поділ майна та утримання дітей - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачкою, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved