Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю. Позов, з урахуванням уточненої позовної заяви від 18.10.2021 року, мотивовано тим, що 05.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №29596 про стягнення із нього на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 9401 грн. 51 коп. Проте, будь-яких вимог до нього по сплаті кредиту відповідач не пред`являв. Про існування виконавчого напису нотаріуса та виконавчого провадження по його примусовому виконанню він дізнався від ГУ ПФУ у Вінницькій області після того, як почалося стягнення боргу за рахунок його пенсії. Більше того, він ніколи не укладав ніяких договорів із відповідачем. Також звертає увагу суду на те, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за відсутності документів, перелік яких передбачений постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Посилаючись на наведені обставини, та положення ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, просить визнати виконавчий напис №29596 від 05 грудня 2019 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення із нього на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 9401 (дев`ять тисяч чотириста одна) грн. 51 коп. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 01.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.21, 22). Ухвалою судді від 07.04.2021 року частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення із позивача, яке здійснюється на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса (а.с.38,39). В судовому засіданні позивач підтримав позов та підтвердив викладені у ньому обставини, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, відзиву на позовну заяву не надав, однак подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому, зокрема, просив розглянути справу без участі представника банку за наявними у справі матеріалами (а.с.194). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 21.03.2017 року [PERSON] звернувся із заявою №200794839201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с.87, 203). 04.12.2019 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса, в якій просило вчинити виконавчий напис нотаріуса про стягнення із позивача на свою користь заборгованості за період з 02.12.2018 року по 21.10.2019 року у розмірі 9401 грн. 51 коп., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1922 грн. 28 коп.; прострочена заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 2939 грн. 25 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 3946 грн. 94 коп.; строкова заборгованість за процентами - 293 грн. 04 коп., та додатково витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса (а.с.204). До цієї заяви додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (а.с.205). 05.12.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. видала виконавчий напис, згідно із яким пропонує звернути стягнення із [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №200794839201 від 21.03.2017 року, укладеним ним із ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за період з 02.12.2018 року по 21.10.2019 року у розмірі 9401 грн. 51 коп., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1922 грн. 28 коп.; прострочена заборгованість за комісією - 300 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість за процентами - 2939 грн. 25 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 3946 грн. 94 коп.; строкова заборгованість за процентами - 293 грн. 04 коп., та додатково витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 500 грн.00 коп. (а.с.141). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 ст.34 ЗУ "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №305/2082/14-ц. В той же час, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 ЗУ "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Близькі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №357/12818/17 та від 19.03.2021 року у справі №750/3781/20. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 та від 19 березня 2021 року у справі №750/3781/20. В наданих відповідачем нотаріусу документах відсутні докази отримання позивачем вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань чи відмови останнього від її одержання, в аспекті приписів абзацу другого підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. З огляду на викладене суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що будь-яких вимог до нього по сплаті кредиту відповідач не пред`являв, позаяк вони засновані на наведених вище положеннях чинного законодавства та не спростовуються матеріалами справи. Крім того, згідно зі ст.87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" (надалі - постанова № 662) доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий правовий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17. Із матеріалів справи слідує, що кредитний договір між сторонами не був нотаріально посвідчений. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат». При цьому суд відзначає, що окреслені порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору при пред`явленні позову в розмірі 908 грн. 00 коп. та при поданні заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. 00 коп., необхідно стягнути на його користь із відповідача.

Outcome: approved