Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

15.12.2021 року позивачка [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулась у Сколівський районний суд Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи - Органу опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 10.01.2022 року, після отримання судом інформації про місце проживання (перебування) відповідача, який не є підприємцем, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою суду від 03.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області, батьками неповнолітньої [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . У 2013 році її батьки припинили спільне проживання, шлюб у судовому порядку не розривали. Мати до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки не зверталася, опікувалася та утримувала дитину самостійно, перешкод батьку у спілкуванні з донькою не чинила. Попри те батько не брав жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не проявляв щодо неї батьківської уваги та турботи, не піклувався про фізичний та моральний розвиток дитини. [INFO] у віці 56 років років померла мати [PERSON] - [PERSON] . Дитина залишилась без належного батьківського піклування. Позивач зазначає, що [PERSON] після смерті дружини повідомив їй, що не має змоги та бажання взяти неповнолітню доньку на виховання та утримання у свою родину, відтак не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про що написав відповідну заяву. Також позивачка вказує на ту обставину, що на даний час [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 12.10.2021 року за № 1169. З 2013 року відповідач жодним чином не піклувався про дитину, не проявляв зацікавленості у її подальшій долі, не цікавився успіхами дочки, станом її здоров`я, не піклувався про фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Мати [PERSON] самостійно забезпечувала дитину всім необхідним, приділяла належну увагу повноцінному вихованню, приділяла увагу її навчанню та розвитку, що підтверджується наданою характеристикою директора школи, де дитина навчається. Після смерті матері [PERSON] , батько не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу ані до неї, ані до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Таким чином, як стверджує позивачка, відповідач покладених на нього законом батьківських обов`язків щодо власної неповнолітньої доньки не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової, або будь-якої іншої участі у її вихованні. Оскільки зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виконання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, позивачка змушена звернутися в суд із вказаною позовною заявою. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак її представник - адвокат Змінчак Л.В. попередньо подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі її довірительки. Позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа - Орган опіки та піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області у судове засідання явку свого представника не забезпечила, попередньо подавши клопотання про розгляд справи без участі представника і зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до вимог ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.11.2006 року Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області на підставі актового запису № 18 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.09.2021 року Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області, [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Згідно довідок № 1169 від 12.10.2021 року та № 1230 від 29.10.2021 року, виданих виконавчим комітетом Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї, в якій проживає [PERSON] , входять [PERSON] (інший родич), [PERSON] (сестра), [PERSON] (племінник) та [PERSON] (племінник). Як вбачається з характеристик директора Козівського опорного навчального закладу середньої освіти - ліцею ім. М. Гаврилюка при Львівському національному університеті імені Івана Франка Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Клепуц О.М. та секретаря Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області Арендач М., [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Орявчик, Стрийського району, Львівської області, виховувалася в неповній сім`ї мамою, де приділялась належна увага повноцінному вихованню. На даний час мама померла і така проживає разом зі старшою сестрою [PERSON] , де є належні умови проживання. З боку батька [PERSON] [PERSON] , впродовж всього навчання дитини жодної уваги їй не приділялося, він ніколи не цікавився навчанням дочки і жодного разу не відвідував батьківські збори. 29.11.2021 року позивачкою на адресу голови Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області було подано заяву щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку № 277/02-18 від 31 березня 2022 року, орган опіки і піклування Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого і проживаючого по [ADDRESS] , щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні відповідач, покладених на нього законом батьківських обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] . Крім цього, в матеріалах справи міститься заява відповідача, в якій такий погоджується на позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , оскільки не має можливості в подальшому проживати з останньою через скрутне матеріальне становище, а також враховує прохання дочки, яка виявила бажання, щоб її піклувальником була її рідна сестра - [PERSON] . Відповідно до статтей 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України та полягають, зокрема, в наступному: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інше. Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як зазначено у пункті 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України», держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. Однак, реалізація таких обов`язків держави вимагає від Відповідача активних дій, які б свідчили про його бажання скористатись такою допомогою держави. Однак, як вже зазначалось вище, відповідач самоусунувся від виховання власних дітей, не бажає з ними спілкуватись та дбати про них. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки відносно дочки, зокрема, цікавитися її життям, потребами, матеріально допомагати, дбати про їх культурний та духовний розвиток, спілкуватися з нею, сприяти в отриманні такою освіти, свідомо ухиляється від виконання таких обов`язків, оскільки жодних об`єктивних перешкод для виконання ним батьківських обов`язків судом не встановлено. Відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання дочки, не виявляє у відношенні дитини батьківської турботи, що вказує на нехтування ним як своїх батьківських прав так і батьківських обов`язків. Доказів протилежного відповідачем до суду подано не було. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] ґрунтуються на нормах чинного законодавства і підлягають до задоволення.

Outcome: approved