Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Рахівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. Позов обгрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача по справі [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та надвірними будівлями й спорудами. Спірний житловий будинок належав [PERSON] , який помер [INFO] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Рахівської міської ради народних депутатів згідно рішення від 29.11.1994 року за №71 після смерті якого [PERSON] фактично прийняв спадщину, проте юридично її не оформив. Спадкоємцями покійного батька [PERSON] являється вона, її сестра [PERSON] та дружина покійного [PERSON] . Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину на 1/3 частину. У 2017 році вона звернулась до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , проте постановою №11 від 19.01.2017 державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Пріц О.І. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на приватний будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спірний приватний будинок, а тому вона не має можливості оформити спадщину після смерті батька. Крім того, звертає увагу, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.03.2016 їй було відмовлено у визнанні права власності в порядку спадкуваня за законом на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за [ADDRESS] , загальною площею 61,58 кв.м., жилою площею 36,15 кв.м, оскільки була відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. У зв"язку з отриманням 19.01.2017 відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, нею і подано до суду даний позов. У зв"язку з чим просила визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 61,58 кв.м., жилою площею 36,15 кв.м, з надвірними будівлями: сарай під літ. "Б", сарай під літ. "В". Відповідачкою, [PERSON] подано відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає. Зазначає, що позов безпідставний, оскільки не вбачається порушення особистого немайнового або майнового права та інтересу позивачки, не доведені обставини позбавлення її права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] в Рахівській державній нотаріальній конторі. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Позивачкою, [PERSON] подано відповідь на відзив, де нею спростовуються обгрунтування відзиву. Зокрема вказує, що як вбачається з рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.03.2016 у справі №305/1412/15 в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , було відмовлено у зв"язку з відсутністю відмови нотаріуса у вчиненні нотаріапльних дій, що вказувало б на виникнення цивільно-правового спору. рішення суду набрало законної сили. На підставі цього рішення суду [PERSON] звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори. Постановою №11 від 19.01.2017 державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Пріц О.І. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, а саме на приватний будинок , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спірний приватний будинок, а тому позивач [PERSON] не має можливості оформити спадщину після смерті батька. В зв"язку з отриманням 19.01.2017 відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, нею і подано до суду даний позов. Вказані обставини спростовують доводи відповідача [PERSON] про те, що у [PERSON] відсутні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідачки, [PERSON] , [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його та відповідачки участі. Позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову. Поданий відзив мотивований безпідставністю позову, оскільки відсутній спір з приводу прийняття спадщини. Є всі підстави для оформлення спадщини нотаріусом. Відповідачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася. Відзиву не подавала. Представник третьої особи, Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з"явився. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами суд приходить до такого висновку. За змістом частин четвертої та п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , народжена [INFO] в батьків, [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 березня 1978 року. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого державним органом реєстрації актів цивільного стану, серії [NUMBER] від 24 липня 2007 року, батько позивачки, [PERSON] , [INFO] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 26 січня 1994 року зроблено відповідний актовий запис за №14. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачка, [PERSON] в силу ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Також спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] являються відповідачі, [PERSON] , як дружина померлого та [PERSON] - дочка. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.09.2021, №66576343, 01 лютого 1994 року в Рахівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №17 на померлого [INFO] [PERSON] . Свідоцтва на спадщину не видавалися. Натомість в матеріалах справи наявне свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 січня 1997 року, за яким спадщину в 1/3 частині після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] . Позивачкою, [PERSON] зазначається , що за життя батькові, [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] , який він фактично прийняв після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , але юридично його на себе не оформив, тобто не отримував свідоцтво про прийняття спадщини за законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування, згідно з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок, технічного паспорту, доказів про родинний зв"язок, паспорту, коду. При цьому, саме дану відмову нотаріуса вважає приводом звернення до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно, оскільки рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.03.2016 року №305/1412/15-ц їй відмовлено у визнанні права власності в порядку спадкування у зв"язку з відсутністю постанови нотаріуса про відмову вчинення нотаріальної дії. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Право власності спадкоємців на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об`єкт самочинного будівництва. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Як на підтвердження належності спадкодавцю спадкового майна у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , позивачкою надано Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 29 листопада 1994 року, виданого виконкомом Рахівської міської Ради нродних депутатів на ім"я [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Рахівської міської ради народних депутатів №71 від 28 листопада 1994 року. Згідно реєстраційної картки документа про право особистої власності, вказаний житловий будинок в одній цілій частині зареєстрвоаний в Рахівському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] . Згідно довідки - характеристики, наданої [PERSON] Рахівським районним бюро технічної інвентаризації від 12 серпня 1997 року №293, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на підприємстві технічної інвентаризації в реєстраційній книзі за реєстровим №2111 за [PERSON] - дві треті частини та [PERSON] - одна третя частина. Згідно короткої технічної характеристики житловий будинок [ADDRESS] побудований в 1963 році, являє собою двокімнатний житловий будинок загальною площею 61,58 кв.м, житловою площею 36.15 кв.м. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, суд констатує, що спірний житловий будинок не належить до об`єктів самочинного будівництва, а в даному випадку може бути об`єктом спадкових прав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Стаття 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Так, як вже зазначалося вище, позивачка, [PERSON] виступає спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , спадкового майна у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Водночас, предметом доказування у даній справі є не лише наявність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а і реалізація нею свого права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Зокрема, згідно позовних вимог, об"єктом спадкового майна є житловий будинок [ADDRESS] , який на підставі Свідоцтва про право особистої власності на даний житловий будинок від 29 листопада 1994 року зареєстрований за [PERSON] . Позивачка, [PERSON] є спадкоємцем майна належного спадкодавцю [PERSON] . При цьому [PERSON] , згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області №610/6-72 від 17.08.2007, народжений 23 лютого 1947 року в батьків [PERSON] та [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] , згідно матеріалів справи належить [PERSON] . Таким чином, наведені обставини у сукупності свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] право на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровного на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок на ім"я [PERSON] не набув, а отже і успадкувати таке право позивачка не може. За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку можливе у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, при цьому у разі, якщо спадкоємець не довів родинні зв"язки, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що спадкодавець, власник спадкового майна, [PERSON] перебуває у родинних зв"язках із спадкодавцем [PERSON] , та не зверталась до суду з позовом про встановлення відповідного юридичного факту, від встановлення якого залежить правомірність визнання за нею права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають вимогам закону. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed