Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У жовтні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» філія - Хмельницьке обласне управління звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] суму кредитної заборгованості у розмірі 123397,53 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2020 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Хмельницьке обласне управління та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 22-2020-911, за яким відповідачка отримала грошові кошти (кредит) у сумі 130000 гривень, на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 25.08.2025 року із сплатою 56 % за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою відповідно до договору виконав у повному обсязі. Однак відповідачка свої зобов`язання, передбачені договором, щодо погашення кредиту та нарахованих відстоків не виконує, в результаті чого станом на 23.10.2021 року має заборгованість у розмірі 123397,53 гривень, з яких: основний борг - 101833,29 гривень, загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом 21236,82 гривень, 3% річних на суму простроченого кредиту - 60,70 гривень, 3% річних на суму нарахованих та несплачених відсотків - 123,10 гривень, загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 0,005 гривень, загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 143,62 гривень. Невиконання відповідачкою умов кредитного договору стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02.11.2021 року відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представника позивача в судове засідання не з`явився. 18.11.2021 року до суду надійшла заява представника АТ «Ощадбанк» Машталер В.В. про розгляд справи у відсутності представника позивача. Крім того, у заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує та не зазначує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, а тому суд, враховуючи письмову думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.08.2020 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10022/0138 філії - Хмельницьке обласне управління АТ «Ощадний» Риштуна Ю.Л. та фізичною особою [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 22-2020-911. При укладенні вказаного договору [PERSON] також був підписаний паспорт споживчого кредиту та графік платежів станом на 25.08.2020 року. За умовами договору від 26.08.2020 року, АТ «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в національній валюті у розмірі 130000 гривень на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 25.08.2025 із сплатою 56 % річних за користування кредитом. Однак свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 22-2020-911від 26.08.2020 року [PERSON] не виконувала належним чином. Загальний розмір заборгованості відповідачки перед АТ «Державний ощадний банк України» за договором про споживчий кредит № 22-2020-911 від 26.08.2020 року станом на 23.10.2021 року становить 123397,53 гривень, з яких: 101833,29 гривень - заборгованість за основним боргом (кредитом); 21236,82 гривень загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом; 60,70 гривень - загальна сума 3 % річних від прострочених сум по кредиту; 123,10 гривень загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсотках; 0,005 гривень загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 143,62 гривень загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 23.10.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Банком зобов`язання за договором виконались, а відповідачка порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно із норми ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачкою не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення його в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved