Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.12.2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання посилаючись на наступні обставини. Ії батьками є [PERSON] та [PERSON] шлюб між якими розірваний 29.10.2010 року. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати із матір`ю. На сьогодні, вона досягла повноліття та навчається на першому курсі Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ за державним замовленням, з терміном навчання до 04.07.2024 року. Враховуючи, що навчання потребує додаткових коштів, а саме на харчування, придбання канцелярських товарів, проїзд до місця навчання, одяг та взуття вона потребує матеріальної допомоги батька, яка в добровільному порядку батьком не надається. Відповідач, як їй відомо, не працює, але має доходи від земельних ділянок, тому має змогу надавати матеріальну допомогу. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти до закінчення нею навчання до 04.07.2024 року, але не більше 23 років, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян. Ухвалою про відкриття провадження від 08.02.2022 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Копію зазначеної ухвали з доданими до неї документами було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.21), у відповідності до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 15.02.2022 року (а.с.24). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив.Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, враховуючи надані заяви, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191, 199-200 СК України підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). [PERSON] досягла повноліття та є студенткою першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ за державним замовленням, з терміном навчання до 04.07.2024 року (а.с.5). В обґрунтування позову позивач посилалась, що потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки навчання потребує додаткових коштів, а саме на харчування, придбання канцелярських товарів, проїзд до місця навчання, одяг та взуття. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують факт її навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за державним замовленням та те, що вона потребує матеріальної допомоги від батька. Разом з тим, суд враховує, що відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, жодних доказів проти заявлених вимог та стосовно свого матеріального стану не надав. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на період навчання повнолітньої доньки, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved