Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому вказала, що 15 квітня 2021 року здійснено виїзд по Вінницькому району Вінницької області з метою контролю за охороною навколишнього природного середовища. Під час виїзду було виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] , який 15 квітня 2021 року здійснив незаконну порубку дерева породи верба діаметром пня біля шийки кореня 88 см біля автодороги Іллінці - Погребище за межами с. Іллінецьке на території Іллінецької ТГ Вінницького району, що є порушенням ст. ст. 67, 69 Лісового кодексу України. Дозвільні документи на право порубки дерев у громадянина [PERSON] відсутні. За результатами перевірки відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 013352 від 15.04.2021 року за незаконну порубку дерев. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення винесена постанова про накладення адміністративне стягнення № 06/161 від 19.04.2021 року, якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 ст. 65 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021 року суму штрафу правопорушником сплачено. Вказані дії (незаконна рубка дерев) є порушенням ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", та ст. 67, 69 Лісового Кодексу України, де зазначається, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Своїми діями громадянин [PERSON] наніс державі збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки дерева в розмірі 30 697 (тридцять тисяч шістсот дев`яносто сім) грн. 54 коп. З цих підстав позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] відповідну суму збитків заподіяну внаслідок порушення природоохоронного законодавства Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 грудня 2021 р. відкрито провадження у справі. 15 січня 2022 року до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , в якому зазначено, що з позовними вимогами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області відповідач не погоджується в повному обсязі, вказав що здійснив порубку гнилої верби, яка нахилилася та мала впасти на земельну ділянку, яку орендує ТОВ «Іллінецьке» в громадянки [PERSON] , здійснював вирубку не по своїй ініціативі, а як різноробочий ТОВ «Іллінецьке» в робочий час та додав фото місця події, вирубаної верби, яка заважала підприємству здійснювати оброблення орендованої земельної ділянки. Також на думку позивача, помилковим є посилання про різане дерево в лісосмузі, оскільки місце де була зрізана верба, розташоване на земельній ділянці площею 14,7385 га, знаходиться у комунальній власності з цільовим призначенням Землі запасу ( земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), з цих підстав просить відмовити в задоволенні позову. У відповіді на відзив, який надійшов до Іллінецького районного суду Вінницької області 17 січня 2022 року, представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Бойчук І. вказав, що не відповідають дійсності твердження Відповідача про те, що він зрізав дерево в статусі різноробочого ТОВ «Іллінецьке». У відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] надав пояснення, що «зрізав дерево для власних потреб». Крім того, під час дослідження обставин справи та винесення адмінпостанови відповідач не надав інших пояснень чи документів які б підтвердили те, що він діяв за вказівкою ТОВ «Іллінецьке». Відтак, інспектор правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності саме як громадянина, а не працівника ТОВ «Іллінецьке». Додатково зазначаємо, що дана постанова не оскаржувалась, після набрання законної сили [PERSON] сплатив штраф в добровільному порядку, що свідчить про його згоду з діями Інспекції. Представник позивача Педченко Г. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, При цьому вони подали заяву в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Під час розгляду цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, в тому числі в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що 19.04.2021 головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області Грабарівським О.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на різноробочого ТОВ «Іллінецьке» [PERSON] та визнано останнього винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021 проведено фактичне виконання в повному обсязі вищенаведеного рішення згідно з виконавчим документом, враховуючи сплату [PERSON] штрафу в сумі 510 грн. При цьому, судом установлено, що відповідно до довідки ТОВ «Іллінецьке» та копії трудової книжки [PERSON] , останній станом на 15.04.2021 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Іллінецьке» на посаді підсобного робітника. Вказана обставина взята судом до уваги з огляду на формулювання резолютивної частини постанови про накладення адміністративного стягнення та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. ст. 65 КУпАП, саме як різноробочого ТОВ «Іллінецьке». Крім того, згідно пояснень [PERSON] викладених у відзиві на позовну заяву, останній вказав, що всі дії щодо порубки дерева породи верба, що стало наслідком розгляду адміністративної справи, він вчиняв як працівник ТОВ «Іллінецьке» за відповідним усним дорученням керівництва. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Так, з огляду на вищезазначені норми закону суд приходить до висновку, що позивачем не вірно визначено відповідача у вказаних спірних правовідносинах, з огляду на те, що дії і наслідки за які [PERSON] визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 65 КУпАП, він вчиняв як працівник ТОВ «Іллінецьке». Тому, у даному випадку для вирішення спору, слід керуватись вимогами ст. 1172 ЦК України. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

Outcome: dismissed