Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Держави Україна в особі Міністерства фінансів України про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду у справі № 686/8422/20 в період з 09 листопада 2021 року по 15 листопада 2021 року, в обґрунтування якого вказав, що рішення у справі № 686/8422/20 не виконано до сьогоднішнього дня, внаслідок чого позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні його прав та моральних стражданнях, позивач в чергове змушений звертатись до суду, що вимагає від нього додаткових витрат його дорогоцінного часу з його безцінного життя. Внаслідок невиконання рішення суду позивач вважає порушеними наступні права : конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності та добросовісності, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав, які держава Україна зобов`язана забезпечити і які є реальним, а не уявними чи примарними/законний інтерес, який отримує законний захист є правом очікування, а покладені обов`язки на судову владу та державу Україна полягають у тому, щоб рішення було не просто винесене а й виконане, право на справедливий суд/порушення ст. 6 Конвенції/: виконання остаточного рішення, постановленого національним судом, є невід`ємною частиною «суду», право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист. З фактом невиконання судового рішення позивач пов`язує настання правових наслідків, зокрема, право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінює в 1 000 000,00грн. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Міністерства фінансів України в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов де зазначив, що згідно з статтею 19\~Конституції України\~встановлено,\~що органи\~державної влади\~та органи\~місцевого самоврядування,\~їх посадові\~особи зобов`язані\~діяти лише\~на підставі,\~в межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України.\~Згідно з\~Положенням про\~Міністерство фінансів\~України,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~20.08.2014\~№ 375,\~Міністерство фінансів\~України є\~центральним органом\~виконавчої влади,\~діяльність якого\~спрямовується та\~координується Кабінетом\~Міністрів України. Позивачем не надано жодних доказів щодо дій Міністерства фінансів України, якими Позивачу завдано моральної шкоди. Міністерство фінансів України не знаходилося з Позивачем у будь-яких безпосередніх відносинах і жодним чином не впливало і не могло впливати на обсяг його прав та законних інтересів. У постанові від 13.06.2017 у справі № 21-1393а17 ВС України роз`яснив, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних надходжень та наданих бюджетних асигнувань. Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, відповідно до якого здійснення виконання зазначених судових рішень не належить до компетенції Міністерства фінансів України. Позивачем не надано жодних доказів щодо дій/бездіяльності Міністерства фінансів України, якими позивачу завдано моральної шкоди, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року в справі № 686/8422/20 стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] 10510 грн. моральної шкоди завданої бездіяльністю управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 686/8422/20 касаційні скарги управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області та [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року без змін. Станом на дату розгляду даної справи, відомостей про виконання вказаного рішення суду не надано. [PERSON] звертаючись до суду із вказаним позовом обґрунтував свої вимоги про відшкодування шкоди тим, що невиконання судового рішення у справі № 686/8422/20 в період з 09 листопада 2021 року по 15 листопада 2021 року, призвело до душевних страждань і майнових втрат позивача. Також позивачем вказано, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.06.2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.10.2021 стягнено з Державного бюджету на його користь 2700 грн. моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду від 05 жовтня 2020 у справі № 686/8422/20. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Зазначені підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Згідно з ч.ч. 3,5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Механізм виконання\~рішень про\~стягнення коштів\~державного та\~місцевих бюджетів\~або боржників\~(далі\~-\~рішення про\~стягнення коштів),\~прийнятих судами,\~а також\~іншими органами\~(посадовими\~особами),\~які відповідно\~до закону\~мають право\~приймати такі\~рішення визначається\~Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. Із положень п. 3 Порядку слідує, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Як передбачено пп. 2 п. 35 Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка, виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди ті негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу). У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Виконання рішень суду про відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, здійснюється відповідно до встановленого порядку. Зокрема, такі рішення виконуються органами Державної казначейської служби України у порядку черговості надходження виконавчих документів шляхом безспірного списання коштів державного бюджету у межах відповідних бюджетних призначень і наданих бюджетних асигнувань. Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. Моральна шкода відшкодовується потерпілому (позивачеві) одноразовим платежем. Якщо договором або законом не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах, то позови про таке відшкодування не підлягають задоволенню. Схожі за змістом висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 березня 2020 року (справа №641/8857/17). Встановлено, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року у справі №686/8422/20 про стягнення з державного бюджету на користь [PERSON] 10 510 грн. моральної шкоди, завданої бездіяльністю Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, залишається невиконаним. Позивачем у позовній заяві зазначено, що рішенням суду від 17 червня 2021 року у справі №686/7986/21 йому присуджено компенсацію моральної шкоди за рахунок коштів державного бюджету у розмірі 2 700 грн. Отже [PERSON] реалізував своє законне право на відшкодування моральної шкоди за невиконання судового рішення, а чинним законодавством не передбачене багаторазове відшкодування моральної шкоди за затримку виконання рішення суду про стягнення з державного бюджету відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Разом з тим, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що в період з 09 листопада 2021 року по 15 листопада 2021 року [PERSON] завдано моральної шкоди внаслідок невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року у справі №686/8422/20. Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності Держави Україна перед ним за завдані збитки, а тому правові підстави для задоволення його позову відсутні. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою в позові слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed