Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Сєвєродонецького МНО Кутова Крістіна Олексіївна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на майно і порядку спадкування. В обґрунтування первісного позову та клопотання про уточнення позовних вимог від 22.03.2022 року зазначено, що позивач постійно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою вона постійно проживала зі своїм батьком [PERSON] , який [INFO] помер. 18.05.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області по цивільній справі № 428/4211/18 було постановлене рішення, яким було встановлено факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємиця першої черги (дочка), проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно вона фактично прийняла спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] . Тобто прийняла фактично спадщину ще 19.10.2008 року, і ця спадщина належить їй саме з 19.10.2008 року. Жодна особа не зверталася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини впродовж 6-місячного строку визначеного законодавством після смерті спадкодавця, таким чином усе спадкове майно належить тільки позивачу, як єдиному спадкоємцю. При цьому, спадкодавець, [PERSON] , є особою, після смерті якого відповідач [PERSON] просив визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини, вважаючи себе спадкоємцем за заповітом. 20.12.2018 року Кілійським районним судом Одеської області по справі №502/1603/18 було постановлене рішення, яким було задоволено заявлені позовні вимоги, зокрема, визначено [PERSON] додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після отримання рішення [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кутовою К.О., якою була відкрита спадкова справа №11/2019 після смерті [PERSON] , внаслідок чого відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кутової К.О., 20.03.2019 року за реєстровим № 3611, на земельну ділянку площею 3,0220 га після смерті [PERSON] . Оскільки позивача, як єдиного спадкоємця, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] не було залучено до розгляду цивільної справи № 502/1603/18 за позовною заявою [PERSON] до Приморської сільської ради Кілійського району про надання додаткового строку для прийняття спадщини, ані в якості відповідача, ані в якості третьої особи, то це є прямим порушенням її прав. Позивач звернулася до Одеського апеляційного суду із відповідною апеляційною скаргою. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.05.2021 року по справі №502/1603/18 зазначене рішення Кілійського районного суду Одеської області від 20.12.2018 року про надання [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини було скасовано, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Таким чином, отримане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину є недійсним, оскільки було видано на підставі рішення суду, яке наразі скасоване. Після отримання рішення суду апеляційної інстанції вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про скасування виданого раніше [PERSON] свідоцтва про право на спадщину та видачу їй свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку. Від нотаріуса позивач отримала відповідь про відмову у здійсненні вказаної нотаріальної дії. З огляду на вищевикладене, вона вважає, що свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] має бути визнано судом недійсним. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого 20.03.2019 року [PERSON] після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кутовою К.О., за реєстровим №584, на земельну ділянку площею 3,0220 га; -визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , права власності по праву спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну ділянку площею 3,0220 га кадастровий номер 5122383000:01:001:0244. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Представник Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа, приватний нотаріус Сєвєродонецького МНО Кутова Крістіна Олексіївна в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, письмових клопотань не надала. На підставі письмових заяв представника позивача та відповідача, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.09.1961 року Приморською сільською Радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 38 від 19.09.1961 року, /а. с. 7/. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019839323 встановлено, що шлюб [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований 15.05.1982 року, актовий запис № 415, /а. с. 9/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданого 04.04.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що 01.11.1988 року складено актовий запис № 562. Після державної реєстрації розірвання шлюбу прізвища залишено без змін, /а. с. 8/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований Кудряшівською сільською радою Кремінського району Ворошиловградської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 2 від 14.01.1989 року, /а. с. 8/. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ОД № 029131, виданого 06.10.2003 року Кілійською районною державною адміністрацією встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 28.08.2003 року № 499 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3, 02 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Приморської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4464, /а. с. 16/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 1313 від 23.10.2008 року, /а. с. 10/. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.05.2018 року по справі № 428/4211/18, заяву [PERSON] задоволено, встановлено факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , /а. с. 11-12/. Згідно заяви [PERSON] від 20.03.2019 року, поданої приватному нотаріусу Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Кутовій К. О., встановлено, що заявник приймає спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , /а. с. 104/. 15.06.2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , /а. с. 138/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 20.12.2018 року по справі № 502/1603/18, позов задоволено, визначено [PERSON] , [INFO] додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , /а. с. 105-106/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.03.2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області, за реєстровим № 584 по спадковій справі № 11/2019 встановлено, що спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] , [INFO] . Спадщина на яку видане це свідоцтво, складається з : земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, Приморська сільська рада, кадастровий номер: 5122383000:01:001:0244, що належала померлому [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 029131, виданому 06.10.2003 року Кілійською районною державною адміністрацією, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4464, /а. с. 133/. Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 20.05.2021 року по справі № 502/1603/18 апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 20.12.2018 року - скасовано, прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено, /а. с. 13-15/. Відповідно до заяви від 30.06.2021 року, поданої [PERSON] до приватного нотаріуса Сєвєродонецького МНО Кутової К. О., встановлено, що заявник просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 3, 0220 га, /а. с. 42/. 23.08.2021 року листом за вих. № 150/02-14-11/2019 направленого на адресу місця проживання [PERSON] , приватним нотаріусом Сєвєродонецького МНО Кутовою К. О., встановлено, що скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не є підставою для скасування нотаріусом раніше вчинених нотаріальних дій, /а. с. 42/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено у ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняли кілька спадкоємців, то свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Водночас відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, що за своєю правовою природою не є правочином. Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 р. (судова справа № 916/780/18) свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. У законі міститься відкритий перелік підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Основною підставою визначено те, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7). В тому числі такою підставою є і скасування рішення, яким було надано спадкоємцю додатковий строк на прийняття спадщини, на підставі якого він і оформив свідоцтво про право на спадщину. Визнати свідоцтво про право на спадщину недійсним може лише суд. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як встановлено з матеріалів справи, відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду скасовано рішення Кілійського районного суду Одеської області, яким було задоволено позов та надано відповідачу [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщину, та враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved