Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

17 лютого 2021 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що 06 вересня 1995 року [PERSON] , [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] . Правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу № У-09-1274-Н, зареєстрований 06 вересня 1995 року Харківською універсальною біржою, було загублено. [PERSON] вирішила перереєструвати право власності на вказану квартиру, проте у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу, здійснити державну реєстрацію неможливо, у зв`язку з чим просили визнати право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивачі не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 1995 року [PERSON] , [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] . Правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу № У-09-1274-Н, зареєстрований 06 вересня 1995 року Харківською універсальною біржою, було загублено. Відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів №1091079 від 16 листопада 2020 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] (російською мовою). Відповідно до листа державної реєстраційної служби України №12-06-15-13 від 15 січня 2013 року, у разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видав такий документ, може видати його дублікат. Суб`єктом що видав договір купівлі-продажу № У-091274-Н від 06 вересня 1995 року є відкрите акціонерне товариство Харківська універсальна біржа. Відповідно до Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року по справі 820/9725/14 відкрите акціонерне товариство Харківська універсальна біржа було ліквідовано. Згідно листа Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради №8358/0412/21 від 25 листопада 2021 року згідно наявних архівних матеріалів реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року проведено Комунальним підприємством Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради на праві спільної сумісної власності за [PERSON] (російською мовою), [PERSON] (російською мовою) на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 06 вересня 1995 року акціонерним товариством Харківською універсальною біржею № У-09-1274-Н. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом статей 128,153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.1 Закону України Про товарну біржу товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, всі зобов`язання за договором сторонами виконані в повному обсязі, договір зареєстрований в Харківському БТІ, тому позивачі на підставі статей 128,153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України Про власність, який діяв на той час, набули право власності на вказану квартиру і правомірно володіли нею. Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом статті 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України та статтею 20 ГК України. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб усуває негативні наслідки порушення його прав. У статті 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з викладеного, беручи до уваги те, що договір купівлі-продажу № У-09-1274-Н було зареєстровано Харківською універсальною біржою, яку було ліквідовано неможливо іншим способом підтвердити право спільної сумісної власності позивачів на квартиру [ADDRESS] , відтак позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] належить задовольнити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved