Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

кредитна спілка «Вигода» через свого представника [PERSON] звернулась в суд із цим позовом. Просить стягнути із відповідачів заборгованість за договором кредиту в сумі 29568,73 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 червня 2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №44780/А/1 строком на тридцять шість місяців, а строк дії кредитного договору становить до 25.06.2023. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою 48% річних за його користування від суми залишку кредиту за кожен день користування, який зобов`язався щомісячно сплачувати, в однаковій (незмінній) сумі платежу в розмірі 1587,00 грн. протягом усього терміну договору. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань, що випливають з договору кредиту між КС «Вигода» та [PERSON] , 25 червня 2020 року було укладено договір поруки №46, згідно якого відповідач [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] вищевказаних грошових зобов`язань, тобто взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати за зобов`язаннями [PERSON] перед позивачем. Однак відповідачами були порушені ними взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає. Так, станом на 25.11.2021 року заборгованість по вказаному кредиту становить 29568,73 грн., з яких: 24770,42 грн. - сума основного боргу (тіло кредиту) та 4798,31 грн. - проценти за користування кредитом. Оскільки відповідачі своїх зобов`язань за кредитним договором не виконали у повному обсязі, сума несплачених боргових зобов`язань залишається непогашеною, яку позивач просить стягнути із відповідачів як солідарних боржників у судовому порядку. Крім цього, позивач просив суд стягнути із відповідачів 2270,00 грн. судового збору, сплаченого ним при поданні цього позову. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подавали, а клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи згоду представника позивача, яка у поданому до суду клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача вказала, що вона не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25 червня 2020 року між позивачем КС «Вигода» та відповідачем [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №44780/А/1 строком на тридцять шість місяців, а строк дії кредитного договору становить до 25.06.2023 року (а.с. 5-10). За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою 48% річних за його користування від суми залишку кредиту за кожен день користування, який зобов`язався щомісячно сплачувати, в однаковій (незмінній) сумі платежу в розмірі 1587,00 грн. протягом усього терміну договору. Видатковим касовим документом від 25.06.2020 року підтверджується факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн. в день укладення вищевказаного договору, про що вбачається із матеріалів справи (а.с. 11). Із наявної у матеріалах справи Карточки платежів по гривневому кредиту за вищевказаним договором від 25.06.2020 станом на 25.11.2021 року вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 29568,73 грн., з яких: 24770,42 грн. - сума основного боргу (тіло кредиту) та 4798,31 грн. - проценти за користування кредитом (а.с. 12). Крім того, як вбачається із матеріалів справи, що з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань, що випливають з договору кредиту між КС «Вигода» та [PERSON] , 25 червня 2020 року було укладено договір поруки №46, згідно якого відповідач [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] вищевказаних грошових зобов`язань, тобто взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати за зобов`язаннями [PERSON] перед позивачем (а.с. 14-15). За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведеного вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] мають місце кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми статті 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, взятих на себе обов`язків за укладеним договором споживчого кредиту відповідач у повному обсязі не виконав, а спірною сумою позивача безпідставно користується. В силу статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 цього Кодексу боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, в силу положень ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відтак, у зв`язку з неповними та несвоєчасними платежами, відповідачі повинні сплатити позивачу суму боргу в розмірі 29568,73 грн. Крім того, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 2270,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при пред`явленні цього позову до суду, що відповідає приписам статті 141 ЦПК України. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved