overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

07 травня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 15 липня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини і обов`язки з ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у грудні 2020 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дитини, а також щодо поділу майна вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 15 липня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 18). Позивачем [PERSON] подано заяву в якій остання підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності (а.с. 5). Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 липня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 09 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 11). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 12). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

21 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 07 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини і обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого відбувались сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у грудні 2019 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спорів щодо визначення місця проживання дітей, а також щодо поділу майна вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 22 липня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 20). Позивачем [PERSON] подано заяву в якій остання підтримує позов у повному обсязі та просить розгляди справу за її відсутності (а.с. 12). Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 грудня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 84 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 9). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 10, 11). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони разом не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

06 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 21 грудня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони з відповідачем припинили близько чотирьох років тому, з того часу спільне господарство разом не ведуть, хоч і проживають разом. Спору щодо поділу майна вони не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 15 липня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 11). Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 грудня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 509 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 7). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони разом не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 р. № 189 (далі Порядок) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Пунктом 7 Порядку встановлено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Відповідно до виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.09.2014 р. у справі № 592/6481/14-ц та довідок відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 06.04.2015 р. та від 16.11.2015 р. стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. Відповідно до заяви [PERSON] від 01.04.2015 р., 04.11.2015 р. останній була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця з 01.04.2015 р. по 30.09.2015 р., з 01.11.2015 р. по 31.12.2015 р. Допомога виплачувала за такий період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. у сумі 2598 грн. 30 коп. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 2598 грн. 30 коп. та судовий збір у сумі 2270 грн. У судове засідання представник Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради не з`явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.08.2014 р. стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, аліменти сплачувати його матері [PERSON] . Відповідно до заяв [PERSON] від 01.04.2015 р., 04.11.2015 р. їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця з 01.04.2015 р. по 30.09.2015 р., з 01.11.2015 р. по 31.12.2015 р. Протягом спірного періоду допомога виплачувалась у таких розмірах: з 01.04.2015 р. по 31.08.2015 р. - 1548 грн.; з 01.09.2015 р. по 30.09.2015 р. - 350 грн. 10 коп.; з 01.11.2015 р. по 31.12.2015 р. - 700 грн. 20 коп. Всього виплачено 2598 грн. 30 коп. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 р. № 189 (далі Порядок) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Пунктом 7 Порядку встановлено, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Відповідно до виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2015 р. № 592/12253/14-ц та довідок відділу державної виконавчої служби від 10.11.2015 р., 12.05.2016 р., 07.11.2016 р. стягнення аліментів з відповідача не виконувалося у зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. Відповідно до заяв [PERSON] від 17.11.2015 р., 18.05.2016 р., 15.11.2016 р. останній була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця з 01.11.2015 р. по 30.04.2017 р. Допомога виплачувала за такий період з 01.11.2015 р. по 30.04.2017 р. у сумі 8367 грн. 60 коп. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 8367 грн. 60 коп. та судовий збір у сумі 2270 грн. У судове засідання представник Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради не з`явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.01.2015 р. стягнуто щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 24.11.2014 р. на користь [PERSON] . Відповідно до заяв [PERSON] від 17.11.2015 р., 18.05.2016 р., 15.11.2016 р. їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця з 01.11.2015 р. по 30.04.2017 р. Протягом спірного періоду допомога виплачувалась у таких розмірах: з 01.11.2015 р. по 31.12.2015 р. - 873 грн.; з 01.01.2016 р. по 30.04.2016 р. - 1746 грн.; з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. - 3215 грн. 10 коп.; з 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р. - 506 грн. 70 коп.; з 01.01.2017 р. по 30.04.2017 р. - 2026 грн. 80 коп. Всього виплачено 8367 грн. 60 коп. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

26 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 листопада 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 442 - розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 17 листопада 2018 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилися сини - [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 01 червня 2021 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Прізвище просить залишити їй [PERSON] . Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17 листопада 2018 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 17 листопада 2018 року (арк.с.10). Від шлюбу у них [INFO] народилися сини - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] від 11 червня 2019 року (арк.с.6), Серії [NUMBER] від 11 червня 2019 року (арк.с.7). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 01 червня 2021 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

02 грудня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 червня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 81 - розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 07 червня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить розірвати шлюб. Судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 07 червня 2019 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 07 червня 2019 року (арк.с.7). Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з лютого 2020 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.06.1994 року. Покликається на те, що наразі у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб існує формально. Просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який був укладений 11.06.1994 року. Позивач подала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.1994 року шлюб між сторонами зареєстрований 11.06.1994 року відділом реєстрації актів громадського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 587 (а.с. 4). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved