Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 36010, вчинений 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення зі [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - АТ "Альфа-Банк") заборгованості за кредитним договором у розмірі 28894,47 грн., а також просив стягнути з АТ "Альфа-Банк" судові витрати по справі у розмірі 908 гривень. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.02.2020 року між ним та АТ "Альфа-Банк" було укладено кредитний договір № 491020063. 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором на користь АТ "Альфа-Банк". 19 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. було відкрито виконавче провадження № 67597604. Про існування виконавчого напису позивач дізнався через сайт "Автоматизована система виконавчого провадження". Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та вчинений без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та всупереч ст.87,88 Закону України "Про нотаріат". Нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, а також не перевірив доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича завірені належним чином матеріали нотаріальної справи, а саме документи, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 36010 від 26.06.2021 року. Сторони отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву Треті особи не надали письмові пояснення, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Бригіда В.О. направив на адресу суду витребувані судом документи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 12.02.2020 року [PERSON] підписав Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ "Альфа Банк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа Банк" (а.с.27). Відповідно до підписаної позивачем оферти на укладення угоди про надання кредиту від 12.02.2020 року [PERSON] отримав від АТ «Альфа Банк» кредит готівкою в сумі 25667,30 грн. з фіксованою відсотковою ставкою в розмірі 39,90% річних строком на 60 місяців, кінцевий термін пеовернення кредиту - 13.02.2025 року (а.с.26). 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою О.В. був вчинений виконавчий напис № 36010 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 491020063 від 12.02.2020 року, укладеного з АТ "Альфа Банк". Строк платежу за кредитним договором № 491020063 від 12.02.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.05.2021 року по 06.09.2021 року. Сума заборгованості складає 28244,47 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1341,34 грн., прострочена заборгованості за комісією та процентами - 4696 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 22207,13 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 650 грн. (а.с.9). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. від 19.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67597604 з примусового виконання виконавчого напису № 36010, виданого 26.10.2021 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с. 10). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. В оспорюваному виконавчому написі нотаріусом зазначено, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 491020063 від 12.02.2020 року, укладеного з АТ "Альфа Банк", строк платежу за кредитним договором настав, в той час як згідно змісту кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту - 13.02.2025 року. Відповідач АТ "Альфа Банк" своїм правом на подання відзиву не скористалися, не надало доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості, підтвердження отримання ним такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, а отже доводи позивача щодо відсутності безспірності заборгованості не спростовані, а тому слід вважати, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису існувала спірна заборгованість перед стягувачем. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача АТ "Альфа Банк" на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved