Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

11.11.2021 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №58753 від 11.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з нього в користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Айконс» заборгованості за кредитом у сумі 15460 грн. та стягнути з відповідача в його користь судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним, оскільки відповідач не направив вимогу про стягнення заборгованості із зазначення суми заборгованості. Крім того нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, оскільки чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису так, і щодо заборгованості, яка є спірною. Ухвалою від 15.11.2021 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.12.2021. Ухвалою від 15.11.2021 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №66749656, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем, на підставі виконавчого напису №58753\~від 11.06.2021,\~вчиненого \~приватним нотаріусом\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Оленою Василівною\~щодо стягнення\~з [PERSON] \~ спірної\~заборгованості,\~-\~ до\~завершення розгляду\~даної справи\~судом та\~набранням рішенням\~суду законної\~сили. Ухвалою від 17.12.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.2022. 24.01.2022 представник позивача подав письмові пояснення відносно позову, в яких просив позовні вимоги задовольнити повністю та провести розгляд справи без участі позивача та його представника. Також подав клопотання про стягнення з відповідача в користь позивача 5000 грн. витрат на правову допомогу та підтверджуючі документи. 21.02.2022 сторони в судове засідання не з`явились. 21.02.2022 представник позивача подав письмову заяву про проведення судового засідання у його відсутності та без участі позивача. Інші учасники про причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не подавали. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 21.02.2022, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 23.02.2022. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис №58753 щодо стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Айконс» заборгованості за кредитним договором в сумі 15460 грн.. Приватним виконавцемПиць А.А. було відкрито виконавче провадження ВП №66749656 та 14.09.2021 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відтак, вчиняючи спірний виконавчий напис приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Переліку документів. Відповідно Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зробила висновок, що нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а отже, про задоволення позову. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). З врахуванням викладеного суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим підставам позову та аргументам, які зазначені у відзиві відповідача, так як судом встановлена самостійна та достатня підстава для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1362 грн. сплаченого судового збору. Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, судом ураховано наступне. Згідно із ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги (ч.ч.1-3\~ст.137\~ЦПК України) . Відповідно до ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт;\~4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Представник позивача надав договір про надання правової допомоги від 09.11.2021, копії акту виконаних робіт від 24.01.2022 та квитанції від 24.01.2022, згідно із яким загальна вартість витрат позивача на оплату послуг адвоката становить 5000 грн.. Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності\~\~розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат\~\~зі\~\~складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, а також визнання відповідачем розміру судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. згідно із наданої квитанції.

Outcome: approved