Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , померлий [INFO] , є її рідним батьком, посилаючись на наявність розбіжностей у свідоцтвах про смерть батька та її народження і одруження в частині зазначення прізвища. В обґрунтування вимог зазначено, що [INFO] помер їх з [PERSON] батько [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . З метою отримання спадщини вона звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, однак приватним нотаріусом було виявлено розбіжність у її дошлюбному прізвищі та прізвищі батька,у зв`язку з чим відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому з метою прийняття спадщини, просить вимоги задовольнити. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року, справу направлено за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвало суду від 10 грудня 2021 року заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. В судове засідання сторони не з`явилися, до суду надійшли заяви представника заявника адвоката Скубенка В.Ф. та заінтересованої особи [PERSON] про розгляд справи за їх відсутності: представник заявника на вимогах наполягає, заінтересована вимога вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7 копія свідоцтва). За життя [PERSON] склав заповіт від 23 травня 2016 року, яким все належне йому майно заповідав у рівних частках по 1/2 частці кожному [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16 копія заповіту). 10 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Богомолова В.І. щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Однак постановою від 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру на ім`я [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки за наданими спадкоємцями документами не можливо підтвердити факт родинних відносин між ними та спадкодавцем (а.с. 17 копія постанови). Так, у свідоцтві про народження (та свідоцтві про шлюб) заявника [PERSON] , її дошлюбне прізвище зазначено як « [PERSON] » батьком зазначено [PERSON] , в той час як в паспорті та свідоцтві про смерть прізвище батька вказано як « [PERSON] » (а.с. 5-8 копії свідоцтв, паспорта). В свідоцтві про укладення шлюбу між батьками заявниці, прізвище батька зазначено як Лящук (а.с. 9 копія свідоцтва). Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у суді, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з цим заява підлягає задоволенню, оскільки саме наявність родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] породжує юридичні наслідки. Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved