Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , треті особи без самостійних вимог Вінницька міська рада та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що позивач являється сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету ВМР народних депутатів від 04.09.1980 р. « Про заселення 36-квартирного житлового будинку міськвиконкому по [ADDRESS] та надання звільнених квартир» видано ордер №1605 від 17.09.1980 р. на право зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS] на сім`ю [PERSON] , яка складалась з: [PERSON] - син, [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. 18.05.1984 р. [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що стало підставою для реєстрації місця проживання [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] . Також в даній квартирі зареєстрована дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці УРСР від 26.11.1993 р., шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. [INFO] , батько позивача - [PERSON] - помер. Позивач зазначає, що рішенням виконавчого комітету ВМР народних депутатів «Про увічнення пам`яті героя Громадянської війни К.Ф.Квятека» від 21.08.1980 р. №518, вулицю Задовська перейменовано на вулицю Квятека К.Ф. Згідно з додатком №1/69 до рішення виконавчого комітету ВМР народних депутатів від 04.06.1987 р. №200 будинок по [ADDRESS] , отримав [ADDRESS]. В подальшому, рішенням ВМР «Про перейменування площ, вулиць, провулків, тупиків у місті Вінниці» від 25.12.2015 р. №71, вул. Квятека перейменована на вул. Миколи Ващука . Станом на 30.11.2021 р. в квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Власником особового рахунку цієї квартири є [PERSON] . Орієнтовно в 2005 р. колишня дружина позивача - [PERSON] та дочка - [PERSON] забрали усі свої речі та повідомили, що виїзжають на постійне місце проживання до Чехії. З того часу ними було припинено будь-яке спілкування із позивачем, фактичне місце їх перебування позивачу невідомо. Понад 15 років відповідачі в дану квартиру не приходять, житлом не цікавляться, участі в утриманні житлового приміщення та оплаті комунальних послуг вони не беруть. Факт реєстрації відповідачів порушує право позивача на вільне користування майном та можливості його приватизації, він позбавлений можливості оформити субсидії, що змусило його звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.12.2021 року матеріали позовної заяви залишені без руху та позивачу визначено строк для усунення виявлених недоліків. Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 01.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представни у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали у повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечили. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини неявки до суду не повідомили, відзив на позов, заяв та клопотань, до суду не надали. Представник третьої особи Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. В попередньому судовому засіданні при вирішені справи поклався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Про причини неявки до суду не повідомила. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, виданого повтороно 19.02.2009 року, позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до рішення виконавчого комітету ВМР народних депутатів від 04.09.1980 р. « Про заселення 36-квартирного житлового будинку міськвиконкому по [ADDRESS] та надання звільнених квартир», видано ордер №1605 від 17.09.1980 р. на право зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS] на сім`ю [PERSON] , яка складалась з [PERSON] - син, [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с. 21-25). Як вбачається із Свідоцтва про народження від 03.11.2021 р. виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.31). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.02.2002 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 27). Згідно довідки від 30.11.2021 р. виданої МКП «УК «Житло-Гарант» [PERSON] є власником квартири у [ADDRESS] . За даною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33). Також даний факт підтверджують довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 46-49). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 листопада 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.29). Із Акту про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщені виданим МКП «УК «Житло-Гарант» від 30.11.2021 р. вбачається, що особи, зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , а саме: [PERSON] та [PERSON] в даній квартирі не проживають з 2005 року (а.с. 32). У відповідності до відповіді на адвокатський запит, Виконавчий комітет Вінницької міської ради від 29.10.2021 р. повідомляє, що згідно з рішення виконавчого комітету ВМР народних депутатів «Про увічнення пам`яті героя Громадянської війни К.Ф.Квятека» від 21.08.1980 р. №518, вулицю Задовська перейменовано на вулицю Квятека К.Ф. Згідно з додатком №1/69 до рішення виконавчого комітету ВМР народних депутатів від 04.06.1987 р. №200 будинок по [ADDRESS] , отримав [ADDRESS]. Також рішенням ВМР «Про перейменування площ, вулиць, провулків, тупиків у місті Вінниці» від 25.12.2015 р. №71, вул. Квятека перейменована на вул. Миколи Ващука (а.с. 34). Із відповіді Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації вбачається, що відповідач [PERSON] перетнула державний кордон України 04.07.2019 р., інформація про в`їзд на територію України відсутня. Щодо відповідача [PERSON] , зазначено, що інформації стосовної неї у базі даних немає (а.с. 56). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили , що вони тривалий час знайомі із [PERSON] , який проживає один у квартирі [ADDRESS] . Відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а також їх особистих речей у зазначеній квартирі вони не бачили. Також свідки зазначили, що вони не бачили і не чули, щоб позивачем чинились перешкоди відповідачам у користуванні вказаним житловим приміщенням. Зі слів позивача, свідкам відомо, що відповідачі участі в утриманні вказаного житла та оплаті комунальних послуг не беруть. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма закону щодо користування членом сім`ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР. Разом з тим, положенням ч. 2 ст.405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено відповідними доказами, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , але за даною адресою не проживають без поважних причин понад один рік, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування зазначеним житлом. Враховуючи те, що факт відсутності відповідачів за місцем своєї реєстрації понад один рік встановлено, а визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням має для позивача як власника житла важливе юридичне значення, суд вважає за можливе задовольнити позов. Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За клопотанням позивача, судові витрати підлягають залишенню за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved