overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що в 2010 році вона разом із чоловіком [PERSON] вселились в житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку вони проживають і по даний час, проводять ремонти, обробляють земельну ділянку. Будинок є її єдиним місцем проживання. Власник будинку [PERSON] померла [INFO] , її спадкоємці відсутні. Вона безперервно з 2010 року відкрито володіє та користується будинком, проживає в ньому. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] набувальною давністю. Позивач позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, подавши письмову заяву. Третя особа просив позовні вимоги задовольнити, подавши письмову заяву. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюється статтею 344 ЦК України, відповідно до частини першої якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно записів погосподарської книги №4 за 2001-2005 роки. Спадкоємці померлої [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа після її смерті не заводилась, на момент смерті вона була зареєстрована та проживала одна. Відповідачем визнано та підтверджено, що позивач відкрито та безперервно проживає та користується будинком. Враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа майном у виді житлового будинку [ADDRESS] , який до [INFO] належав [PERSON] , з 2010 року відкрито та безперервно володіє ним, власники або особи, які мають права на майно, відсутні, вона набула на нього право власності за набувальною давністю. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного рішення відкласти до 18 березня 2022 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 06.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1607. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останнього року їхнє сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала неповнолітня дитина, що негативним чином впливало на її психічний стан. Зазначає, що протягом останнього року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Крім того, просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у справі. До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1607, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. ). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2013. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про розірвання шлюбу. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, письмовою заявою просила справу слухати без її участі, з позовом згідна. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2013, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.09.2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області(а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сумісне життя не склалося через те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя, що призвело до розпаду сім`ї. Сторони сумісне життя припинили, проживають окремо, на примирення позивач не згоден, за таких обставин суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суддя вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 21.10.2017 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розбіжності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання сина. Сторони тривалий час не проживають однією сім`єю. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. 21.10.2017 Виконавчим комітетом Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено актовий запис № 3, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Згідно зі ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які полягають у тому, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, у сторін відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї, ураховуючи причини розірвання шлюбу, вважає, що нема підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд ураховує думку позивача, яка просила судові витрати не стягувати з відповідача та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного та ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 щомісячно. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] не надав відзиву або заперечень . Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2013 року. Мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, хоча знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Малолітні діти в даний час проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідач перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком малолітніх дітей , зобов`язаний утримувати їх до повноліття. Відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення. Позивачем не надано суду даних про те, що відповідач спроможний сплачувати саме таку суму аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради, актовий запис №86. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя. На даний момент між сторонами практично припинились шлюбні стосунки, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою судді від 18 січня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги відповідач визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, строку для примирення просить не надавати. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 01 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради, актовий запис №86. В шлюбі у сторін народилося дві доньки, одна з яких, [PERSON] , [INFO] , на момент розірвання шлюбу не досягла повноліття. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач позов визнає повністю; клопотань про надання строку на примирення сторонами спору не заявлено, відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 27 квітня 2018 року зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Через різні характери та погляди на життя спільне життя не складається, сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе, у зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, крім того просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 27 квітня 2018 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 682, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Згідно ст. 51 Конституції України «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка». Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, на примирення не погоджуються, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану сім`ю не можливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Судові витрати слід розділити згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом в якому вказав, що 25.05.2012 року зареєстрував з [PERSON] шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 23. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , і після подачі нами до органу РАЦСу спільної заяви він був записаний батьком дитини. У зв`язку із різними поглядами на життєві цінності та різними характерами, постійним перебуванням з 2016 року мене за кордоном між з 2021 року були припинені сімейно-шлюбні відносини та окреме проживання, тому [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. 25.01.2022 року ухвалою Летичівського районного суду було відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач визнав. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Спору щодо місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] , немає. На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved