Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

24 листопада 2021 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 07 червня 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 04 листопада 2021 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано згідно рішення суду. Дитина проживає разом з позивачкою. Посилаючись на це та на те що, дитина потребує спеціального лікування, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1-2) 24 грудня 2021 року з адресно-довідкового підрозділу надійшли відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.37) Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.38-39) 01 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що частково погоджується з позовними вимогами та готовий сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2 000 грн., оскільки наразі працює не офіційно та отримує нерегулярний дохід. (а.с.49-50) Судове засідання 02 лютого 2022 року було перенесено на 03 березня 2022 року. В судове засідання 03 березня 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належними чином, у зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 29 березня 2022 року. (а.с.58) 29 березня 2022 року було проведено розгляд справи по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити. (а.с.63) Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляд справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та шляхом направлення СМС-повісток. (а.с.а.с.40, 42, 55, 57, 59, 61) Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 07 червня 2019 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . (а.с.3) Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.4) [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї. (а.с.7) Згідно копії виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] потребує спеціального лікування лікаря-ортопеда. (а.с.8) Також [PERSON] відвідує комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 226 ДМР. (а.с.12) Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має, працевлаштований, але не офіційно, суд приходить до висновку, що відповідач здатен надавати матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього сина. При визначені розміру аліментів суд враховує, що позивачкою не надано жодних доказів стосовно розміру доходів відповідача та його витрат, які б свідчили про здатність останнього надавати допомогу на утримання дитини в заявленому позивачкою розмірі. З урахуванням зазначеного, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини, визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі 3 000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 24 листопада 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial