Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивач кредитна спілка «Буковинський Альянс» звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 05 липня 2018 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Буковинський Альянс» був укладений кредитний договір № 4681, згідно якого спілка за рахунок залучених вкладів (внесків) членів спілки на депозитні рахунки надала йому кредит в розмірі 150000,00 гривень в рамках строку дії договору на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 4681 від 05 липня 2018 року між кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були укладені договори поруки, згідно яких останні поручилися перед кредитною спілкою «Буковинський Альянс» за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 4681 від 05 липня 2018 року. Посилається на те, що згідно ст. 1054, п.1 ст. 1048 ЦК України та у відповідності до п.3.1. договору про споживчий кредит № 4681 від 05 липня 2018 року плата за користування кредитом (проценти) становить 50% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до ст.625 ЦК України та згідно п.2 додатку №2 до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року за підвищеною процентною ставкою 80% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом за період від дати відхилення від графіку платежів до дати фактичної сплати заборгованості за кредитом, включаючи нараховані підвищені відсотки. Відповідно до абзацу 2 п.4 додатку №2 до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх платіжних і інших зобов`язань, він зобов`язаний виконати не виконані або не повністю виконані зобов`язання, сплатити на суму прострочених платежів пеню за ставкою 0,25% за кожен день прострочення, яка нараховується на основну суму кредиту, відсотки. Відповідно до абзацу 5 п.4 додатку №2 до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року у разі відхилення від графіку платежів позичальник сплачує комісію за резервування кредиту у розмірі 0,3% за кожний день прострочення від суми отриманого кредиту та несплачених за час прострочення відсотків, згідно графіку сплати до даного договору. Відповідно до п. 5 поруки № 4681 від 05 липня 2018 року у випадку порушення терміну, передбаченого пунктом 4 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора додатково штраф в розмірі 100% суми отриманого позичальником кредиту. Вказують, що вищевказаний штраф нараховується у разі не сплати заборгованості у термін не пізніше 5 днів з моменту отримання претензії-вимоги, а оскільки поручителі не виконали умови договору поруки та не сплатили заборгованість, кредитна спілка нарахувала даний штраф на 6 день з моменту отримання претензії-вимоги поручителями [PERSON] . Пунктом 8 договорів поруки встановлений строк позовної давності, а саме: 20 років щодо сплати всіх платежів включаючи: пеню, штрафні санкції, комісію, відсотки та основну суму кредиту. Посилаються на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» в період з 01 березня 2020 року по 02 вересня 2020 року кредитна спілка «Буковинський Альянс» не нараховувала пеню, комісію, підвищені відсотки, а тільки відсотки за базовою ставкою 50% річних, всі суми нараховані до початку карантину, тобто до 01.03.2020 року. Позивач зазначає, що кредитною спілкою вживалися заходи досудового врегулювання спору на які відповідачі не відреагували та заборгованість вказану претензійних листах не сплатили. Станом на 02 вересня 2020 року нарахована і не сплачена заборгованість за кредитним договором відповідачів становить 430671 грн. 43 коп. і складається з: прострочення по сплаті основної суми кредиту - 72272 грн. 54 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам - 43195 грн. 37 коп.; пеня 213756 грн. 25 коп.; комісія 64564 грн. 19 коп.; інфляційні втрати 36883 грн. 08 коп. На підставі наведеного просить: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь кредитної спілки «Буковинський Альянс» заборгованість у сумі 430671 грн. 43 коп., яка складається з: прострочення по сплаті основної суми кредиту - 72272 грн. 54 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам - 43195 грн. 37 коп.; пеня 213756 грн. 25 коп. ; комісія 64564 грн. 19 коп.; інфляційні втрати 36883 грн. 08 коп. Окрім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] штраф за невиконання п.5 Договору поруки № 4681 від 05 липня 2018 року в сумі по 150000,00 грн. з кожного. Також, просить стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 807 грн. 50 коп. та стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судовий збір в розмірі по 1128 грн. 93 коп. з кожного. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2020 рокуданий позов залишено без руху. На виконання вимог ухвали, позивачем надано оригінал платіжного доручення. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2020 рокувідкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подав до суду зустрічний позов до кредитної спілки «Буковина» про визнання договорів поруки №4681 від 05 липня 2018 року припиненими. Вказує, що стягнення боргу в такому розмірі є безпідставним, а поруку слід вважати припиненою. Розрахунок заборгованості по кредиту, на який посилається позивач свідчить про те, що невиконання зобов`язань за кредитним договором розпочалось 30 липня 2018 року. Відсоткова ставка із цього періоду почала нараховуватись у розмірі 80% річних, про розмір якої поручителям відомо не було. Додаткова угода між кредитором та [PERSON] , якою була передбачена зміна відсоткової ставки у разі порушення терміну виконання зобов`язань, укладена без згоди поручителів та навіть не була надана їм для ознайомлення. В претензіях про сплату боргу за прострочення зобов`язання від 20 лютого 2019 року та 27 травня 2020 року позичальником не було зазначено ні суми для сплати, ні реквізитів. Зазначає, що безпосередньо у договорі поруки, який підписали та зобов`язувались виконувати поручителі, жодних посилань на додаток та додаткові умови не було. Нарахування, які містяться в розрахунку є такими, що не відповідають дійсності, оскільки про зміни процентної ставки кредитодавець не повідомляв, та почав безпідставно нараховувати підвищену 80% кредитну ставку, пеню та комісію. Тому просить визнати договори поруки № 4681 від 05 липня 2018 року, укладеними між кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] припиненими. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 січня 2021 року зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до кредитної спілки «Буковинський Альянс» про визнання договорів поруки №4681 від 05 липня 2018 року припиненими прийнято до спільного розгляду з первісним позовом кредитної спілки «Буковинський Альянс» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості. Представник позивача за первісним позовом у відзиві зустрічний позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Вказує, що додаток до договору є його невід`ємною частиною та таким, що одночасно підписується із договором, не є зміною умов договору, а є умовами договору. Додаток №1 від 05 липня 2018 року до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року містить інформацію про графік платежів, а додаток №2 від 05 липня 2018 року до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року містить інформацію в тому числі про відповідальність у разі неналежного виконання умов кредитного договору. Обидва додатки від 05 липня 2018 року як і сам кредитний договір № 4681 від 05 липня 2018 року [PERSON] отримав 05 липня 2018 року. Обидва додатки є невід`ємною частиною кредитного договору. Щодо зміни відсоткової ставки без згоди поручителів зазначає, що підвищена відсоткова ставка у розмірі 80 % річних передбачена п. 2 Додатку № 2 від 05 липня 2018 року до Кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року у випадку сплати пізніше дня сплати визначеного Графіком платежів, тому вважати, що ставка змінювалась, а в розумінні ст. 559 ЦК України збільшився обсяг відповідальності, є безпідставно, оскільки, така умова кредитного договору була на момент підписання договору поруки. Також, п.1 та п.2 договорів поруки містять посилання на сплату відсотків, комісії, пені та штрафних санкцій у разі неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, які передбачені тільки додатком № 2 від 05 липня 2018 року до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року, а не самим кредитним договором. Вказують, що з боку кредитної спілки разом з позичальником ніяких змін і нових додаткових договорів після 05 липня 2018 року підписано не було. Умовами договору поруки не передбачено обов`язок доводити до поручителя конкретну суму заборгованості, а тільки сам факт заборгованості через невиконання умов позичальником, розрахована сума заборгованості в день відправлення листа-претензії буде іншою на момент їх отримання поручителями, тому кредитор повідомив поручителів про сам факт прострочення, який поручитель зобов`язаний був усунути. Представник кредитної спілки «Буковинський Альянс» Варварюк В.В. подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Просить стягнути нараховану і не сплачену заборгованість станом на 16 квітня 2021 року солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 419587 грн. 71 коп., яка складається з: прострочення по сплаті основної суми кредиту - 100650 грн. 89 коп.; прострочена заборгованість по відсоткам - 80631 грн. 28 коп.; пеня - 100650 грн. 89 коп. коп. ; комісія 64564 грн. 19 коп.; інфляційні втрати 73090 грн. 46 коп. Також просить стягнути штраф згідно п.5 договору поруки №4681 від 05 липня 2018 року в сумі 150000 грн. з кожного поручителя. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівцівід 27 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2021 року призначено по справі судову фізико-хімічну експертизу, проведення якої доручено експерту Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз». Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 серпня 2021 року поновлено провадження по даній цивільній справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 вересня 2021 рокув задоволенні клопотання директора ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» Тєрехова О.А. про надання дозволу на часткове пошкодження записів в кредитному договорі №4681 від 05 липня 2018 року та в додатку №2 відмовлено. Представник позивача - кредитної спілки «Буковинський Альянс» Варварюк В. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Ткач Ф.Г. в судовому засіданні первісний позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити, підтримав вимоги зустрічного позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, яка була направлена йому за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Поштове відправлення не вручено адресату та повернуто до суду з відміткою про причини невручення, а саме: «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч.8 п.п.3, 4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.ст.128, 223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] . Заслухавши учасників, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення частково, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 05 липня 2018 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Буковинський Альянс» був укладений договір про споживчий кредит № 4681 від 05 липня 2018 року, згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 150000 грн., а саме 05.07.2018 року - 49000 грн., 06.07.2018р. - 49000грн., 09.07.2018р. - 49000 грн., 10.07.2018р. - 3000 грн., на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором (том 1 а.с.18-19). Факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується копіями розписок та видаткових чеків (том 1 а.с.22-25). Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 4681 від 05 липня 2018 року між кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , були укладені договори поруки, згідно яких останні поручились перед кредитною спілкою «Буковинський Альянс» за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 4681 від 05 липня 2018 року. З договорів поруки № 4681 від 05 липня 2018 року вбачається, що ці договори набирають чинності з моменту підписання обома сторонами та діють протягом двадцяти років (том 1 а.с.26-32). У пункті 3.1 договору про надання споживчого кредиту від 05 липня 2018 року сторони погодили, що плата за користування кредитом (проценти) становить 50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно пункту 2 додатку №2 до кредитного договору №4681 від 05 липня 2018р. у випадку сплати згідно графіку платежів, а у випадку сплати пізніше дня сплати визначеного графіком платежів, плата здійснюється за підвищеною процентною ставкою 80% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом за період від дати відхилення від графіку платежів до дати фактичної сплати заборгованості за кредитом, включаючи нараховані підвищені відсотки. Відповідно до підпункту а) пункту 5.4.3. кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі, та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до абзацу 2 п.4 додатку №2 до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх платіжних і інших зобов`язань, він зобов`язаний виконати невиконані або неповністю виконані зобов`язання, сплатити на суму прострочених платежів пеню за ставкою 0,25% за кожен день прострочення, яка нараховується на основну суму кредиту, відсотки та суму комісії. Згідно абзацу 5 п.4 додатку №2 до кредитного договору № 4681 від 05 липня 2018 року у разі відхилення від графіку платежів позичальник сплачує комісію за резервування кредиту у розмірі 0,3% за кожний день прострочення від суми отриманого кредиту та несплачених за час прострочення відсотків, згідно графіку сплати до даного договору. Резервування здійснюється на підставі розпорядження Держкомфінпослуг України №7 від 16.01.2004 року (зі змінами). Пунктом 5 договорів поруки встановлено, що у випадку порушення терміну, передбаченого пунктом 4 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора додатково штраф в розмірі 100% суми отриманого позичальником кредиту. 20 лютого 2019 року, 27 листопада 2019 року та 27 травня 2020 року кредитна спілка направила відповідачу [PERSON] та поручителям[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] претензії вимоги за вихідними номерами 20021908, 2002199, 20021910, 20021911, 20021912, 20021913, 20021914, 20021915, 27111901, 27111905, 27111903, 27111906, 27111904, 27111902, 27052009, 27052008, 27052003, 27052007, 27052006, 27052005, 27052004, 27052002, які відповідачами були отримані, про що свідчать додані до претензій рекомендовані поштові повідомлення, однак відповідачі ніяким чином не відреагували на вказані документи ( а.с.48-75). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Положеннями частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). За частиною другою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідачів - спростувати розмір існуючої заборгованості. Станом на 16 квітня 2021 року у боржника наявна заборгованість за кредитним договором за прострочення сплати основної суми кредиту у розмірі 100650 грн. 89 коп., що підтверджується наданим кредитною спілкою розрахунком заборгованості ( т.2а.с.38-40). Таким чином, несплачена сума боргу за тілом кредиту за кредитним договором становить 100650 грн. 89 коп та підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителів. У пункті 3.1 договору про надання споживчого кредиту від 05 липня 2018 року сторони погодили, що плата за користування кредитом (проценти) становить 50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Позичальником [PERSON] та кредитною спілкою підписані додаткові умови до кредитного договору, відповідно до пункту 2 додатку №2 до кредитного договору №4681 від 05 липня 2018р., сторони додатково домовилися, що плата за користування кредитом встановлюється в розмірі процентної ставки зазначеної у п.3.1 кредитного договору у випадку сплати згідно графіку платежів, а у випадку сплати пізніше дня сплати визначеного графіком платежів, плата здійснюється за підвищеною процентною ставкою 80% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом за період від дати відхилення від графіку платежів до дати фактичної сплати заборгованості за кредитом, включаючи нараховані підвищені відсотки. Таким чином, сторонами кредитного договору погоджено збільшення розміру процентної ставки у разі неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Однак, відсутні підстави для стягнення з поручителів заборгованості за простроченими відсотками по збільшеній відсотковій ставці 80% річних, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 договорів поруки №4681 від 05 липня 2018 року, укладених між кредитною спілкою та окремо з кожним поручителем: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , останні поручаються перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №4681 від 05 липня 2018 р., повернути кредит у розмірі 150000 грн., сплатити відсотки, комісію, пеню та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором ( а.с. 26-32) Пунктом 10 договору поруки визначено, що всі зміни та доповнення до цього договору вносяться в письмовій формі. При цьому, додаткові умови до кредитного договору, якими передбачено підвищення процентної ставки до 80% річних за порушення виконання позичальником умов кредитного договору, підписані лише позичальником. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого. Відповідно до ч.1 статті 559 ЦК України, в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору. Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України). Таким чином, у зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або за відсутності відповідної умови в договорі поруки, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Тому безпідставними є доводи представника відповідачів на обгрунтування зустрічного позову, що договори поруки є припиненими через збільшення обсягу відповідальності. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, проценти позичальнику нараховувалися як із процентної ставки 50 % річних, передбаченої умовами кредитного договору, так і за підвищеною процентною ставкою 80% річних, передбаченої додатковими умовами до кредитного договору (том 2 а.с.38-39). Відповідно до наданого кредитною спілкою розрахунку заборгованості по відсотках за ставкою 50%, станом на 16.04.2021 р прострочена заборгованість по відсоткам за відсотковою ставкою 50% становить 28117 грн. 55 коп. (том 2 а.с. 193-196) Розмір прострочених відсотків, розрахованих за ставкою 50% річних, в розмірі 28117 грн. 55 коп. грн. підлягають стягненню на користь кредитної спілки з поручителів солідарно з боржником. Водночас різницю між заборгованістю за простроченими відсотками нарахованими за ставками 80%/50% та ставкою 50%, у розмірі 20490 грн. 53 коп. ( 48608,08 - 28117,55) слід стягнути лише з позичальника [PERSON] . Суд вважає безпідставними доводи представника кредитної спілки про те, що додаток №2 до кредитного договору №4681 від 05 липня 2018 року був підписаний одночасно з кредитним договором та є його невід`ємною частиною, а тому додаткові умови повернення кредитної заборгованості, викладені в додатку №2 розповсюджуються і на поручителів. Так, в самому кредитному договорі відсутнє посилання на будь-який додаток. З додатку №2 до кредитного договору також не вбачається, що він є невід`ємною частиною кредитного договору. Відсутнє посилання на додаток №2 і в договорі поруки. В той же час, в пункті 10 договору поруки зазначено, що всі зміни та доповнення до цього договору вносяться в письмовій формі. Судом встановлено, що додаток №2 до кредитного договору з поручителями підписаний не був, а відповідно поручителі не повинні нести зазначену в ньому відповідальність. Сам по собі факт підписання в один день кредитного договору та додатку №2 до кредитного договору не свідчить про погодження з поручителями умов, зазначених в додатку №2. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 4 додаткових умов до кредитного договору, підписаних позичальником [PERSON] та кредитною спілкою визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх платіжних і інших зобов`язань, він зобов`язаний виконати невиконані або неповністю виконані зобов`язання, сплатити на суму прострочених платежів пеню за ставкою 0,25% за кожен день прострочення, яка нараховується на основну суму кредиту, відсотки та суму комісії. Враховуючи те, що додаткові умови до кредитного договору, якими передбачено нарахування пені за невиконання умов кредитного договору, підписані лише позичальником, з поручителями додаткові умови підписані не були, а тому відсутні правові підстави для стягнення пені з поручителів солідарно з боржником. Як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір пені станом на 16 квітня 2021 року становить 66266 грн. 22 коп. та підлягає стягненню виключно з позичальника [PERSON] (а.с.197-199). За змістом абзацу 5 пункту 4 додатку №2 до кредитного договору (додаткових умов) у разі відхилення від графіку платежів позичальник сплачує комісію за резервування кредитів у розмірі 0,3% за кожен день прострочення від суми отриманого кредиту та несплачених за час прострочення відсотків, згідно графіку сплати до даного договору. Резервування здійснюється на підставі розпорядження Держкомфінпослуг України №7 від 06 січня 2004 року (зі змінами). Як убачається з розрахунку заборгованості, позивачем заявлено до стягнення комісію за резервування кредитів станом на 16 квітня 2021 року у розмірі 64564 грн.19 коп. (том 2 а.с. 38-39). Згідно наданого кредитною спілкою розрахунку заборгованості по відсотках за ставкою 50%, станом на 16.04.2021 р прострочена заборгованість комісії за резервування кредитів складає 16932 грн. 94 коп. (том 2 а.с. 197-199) Згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Таким чином Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Згідно частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Пунктом 4 додатку №2 до кредитного договору (додаткових умов) встановлено позичальнику комісію за резервування кредитів, на підставі розпорядження Держкомфінпослуг України №7 від 06 січня 2004 року (зі змінами). Як убачається із змісту вказаного розпорядження, воно визначає порядок та умови застосування Національним банком України заходів впливу (санкцій) у сфері державного регулювання діяльності на ринках небанківських фінансових послуг (далі - заходи впливу) за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність із надання небанківських фінансових послуг, уключаючи вимоги в частині дотримання законодавства України про рекламу у сфері фінансових послуг (щодо реклами, яка вважається недобросовісною рекламою) (далі - законодавство про фінансові послуги), порушення законодавства України про захист прав споживачів фінансових послуг, уключаючи вимоги щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки) (далі - законодавство про захист прав споживачів), що вчинені, в тому числі кредитними спілками. Таким чином, на споживача фінансових послуг покладено відповідальність, яка фактично встановлена Національним банком для кредитної спілки. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи наведене, оскільки позичальнику було встановлено комісію за резервування кредиту на підставі розпорядження Держкомфінпослуг України №7 від 06 січня 2004 року (зі змінами), яка фактично встановлена Національним банком для кредитної спілки, суд констатує, що положення пункту 4 додатку №2 до кредитного договору (додаткових умов), укладеного між кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та [PERSON] , щодо обов`язку позичальника у разі відхилення від графіку платежів сплачувати комісію за резервування кредитів у розмірі 0,3% за кожен день прострочення від суми отриманого кредиту та несплачених за час прострочення відсотків, згідно графіку сплати до даного договору, є нікчемним. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Крім того, частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати. Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 року у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови). Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті. З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 року затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку). Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007 року. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078). Статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідачів інфляційні втрати на суму 73090 грн.46 коп. Суд погоджується із розрахунком інфляційних втрат, і з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно інфляційні втрати у розмірі 73090 грн. 46 коп. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ч. ч.1, 2 ст.551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно із п.4 договорів поруки у випадку невиконання (неналежногов иконання) позичальником зобов`язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги, по якій поручитель зобов`язаний сплатити заборгованість у термін не пізніше 5 днів з моменту її отримання. Кредитною спілкою неодноразово, а саме 20 лютого 2019 року, 27 листопада 2019 року, 27 травня 2020 року було направлено відповідачам претензії-вимоги про невиконання зобов`язань за кредитним договором, які ними було отримано, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (том 1 а.с.48-75). Пунктом 5 договорів поруки встановлено, що у випадку порушення терміну, передбаченого пунктом 4 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора додатково штраф в розмірі 100% суми отриманого позичальником кредиту. Оскільки поручителі не виконали умови договору поруки та не сплатили заборгованість у термін не пізніше 5 днів з моменту отримання вимоги, кредитна спілка нарахувала штраф у розмірі 150000 грн. Тому вважаю, що слід стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь кредитної спілки «Буковинський Альянс» додатковий штраф за невиконання п.5 Договору поруки №4681 від 05 липня 2018 року в сумі по 150000 грн з кожного. Що стосується зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Кредитної спілки «Буковинський Альянс» про визнання договорів поруки №4681 від 05 липня 2018 року припиненими, суд вважає, що немає підстав для задоволення зустрічного позову про визнання договорів поруки припиненими. Велика Палата Верховного Суду у п. 62 постанови №522/1528/15-ц від 26.01.2021 вказала, що наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений. Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічної позовної вимоги про визнання договорів поруки припиненими, так як такий спосіб захисту не є ефективним у даних конкретних обставинах справи, оскільки кредитор вже звернувся до суду з позовом про стягнення боргу і саме у цій справі відповідачам як поручителям необхідно доводити відсутність підстав для стягнення боргу. Суд, мотивуючи рішення в частині стягнення заборгованості, дійшов висновку про те, що дані договори поруки не є припиненими. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №0655 від 23 вересня 2020 року вбачається, що кредитна спілка за подання до суду позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 8077 грн. 41 коп. (том 1 а.с. 95). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно розміру задоволених вимог на користь кредитної спілки «Буковинський Альянс» з [PERSON] в розмірі 586 грн. 00 коп., з [PERSON] в розмірі 659 грн. 68 коп., з [PERSON] в розмірі 659 грн. 68 коп., коп., з [PERSON] в розмірі 659 грн. 68 коп., з [PERSON] в розмірі 659 грн. 68 коп., з [PERSON] в розмірі 659 грн. 68 коп., з [PERSON] в розмірі 759 грн. 01 коп., стягнути з [PERSON] в розмірі 659 грн. 68 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526, 549, 551,553, 554, 559, 598, 610, 651, 654, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial