Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що з 20.04.2000 року по 2011 рік сторони проживали разом. Від спільного проживання з відповідачем сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на І курсі Криворізького державного комерційно-економічного технікуму на денній формі навчання, за спеціальністю менеджмент. Термін навчання до 31.01.2024 року. Донька зареєстрована та проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні, але вона не в змозі самостійно утримувати доньку, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. У зв`язку з викладеним, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини щомісячно від усіх видів доходів відповідача, до набуття донькою 23-років за умови продовження нею навчання. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду вказаної позовної заяви, однак відзив надати не бажав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, від спільного проживання у сторін по справі народилася донька: [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). На даний час, [PERSON] є студентом І курсу Криворізького державного комерційно-економічного технікуму, денної форми навчання, за спеціальністю менеджмент. Термін навчання з 01.09.2021 року до 31.01.2024 року. (а.с. 11). [PERSON] мешкає разом з матір`ю - позивачкою, що свідчить про те, що донька перебуває на утриманні своєї матері (а.с. 4,5). Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За положеннями ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивачкою надані докази того, що донька знаходиться на її утриманні, однак вона не спроможна надати належне матеріальне забезпечення повноцінного навчання донці. Пояснень та заперечень зі сторони відповідача, відомостей щодо його матеріального стану та стану його здоров`я до суду стороною відповідача не надано. У зв`язку з викладеним, аналізуючи в сукупності надані докази, що містяться в письмових матеріалах справи, суд доходить висновку, що подана заява є обґрунтованою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Приймаючи рішення, суд керується ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексі України, згідно якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За таких, обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольни та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved