Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що між сторонами на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання спільного сина, тому просить суд винести рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до досягнення його повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписка про отриманням повістки та оголошення про виклик в судове засідання, яке розміщене на офіційному сайті веб порталі Судова влада.ёЗаяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов останній не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Неповнолітні [PERSON] проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 41 від 13.01.2021 року, виданою Драчинецьким старостинським округом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області . Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, суд доходить висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим, може надавати утримання своєму сину, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття. Визначену суму аліментів, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 18.01.2022 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved