Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини за заповітом. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом після померлої баби [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 67 років, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області 02 грудня 2019 року, актовий запис в Книзі реєстрації смерті №124. [PERSON] на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Проживала одиноко у власному будинку, в якому крім неї, ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області №16-18/35-/1 від 13 вересня 2021року. 14 травня 2018 року, [PERSON] склала заповіт на його ім`я, тобто зробила відповідне розпорядження, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку 2,27 га в с. Вербівка Городищенського району Черкаської області, на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №042659. Даний заповіт було укладено в приміщенні сільської ради с. Вербівка в двох примірниках, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області Линник Л.Д. та зареєстрований за №50. Про те, що [PERSON] скала заповіт йому було відомо. Як інвалід з дитинства 1-ї групи «Б», з 31 серпня 2013 року потребує стороннього нагляду та допомоги, частково залежний від сторонніх осіб, що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЕК Серії 10 ААБ №345745. Досить тривалий час разом із матір`ю, [PERSON] , проживають за межами України - у Польщі. [PERSON] працює у госпіталі і здійснює за ним догляд. На сьогоднішній день має карту побуту на проживання у Польщі. Самостійно пересуватися не може за станом здоров`я, тим більше на тривалі відстані через кордон. Перебіг шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини для спадкоємців, розпочався 28 листопада 2019 року та закінчився 28 травня 2020 року. Останні декілька місяців строку для прийняття спадщини припали на період загальнонаціонального карантину, запровадженого Урядом України впродовж періоду з 12 березня 2020 року по 08 травня 2020 року, нотаріальні контори не працювали у звичайному режимі, що унеможливлювало подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Саме перебування тривалий час за кордоном, стан здоров`я, інвалідність з дитинства, необхідність дотримання карантинних обмежень, запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби, створили перешкоди своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті баби - [PERSON] .. При першій можливості, разом зі матір`ю [PERSON] , приїхав до України. Маючи обмеження у русі, через представника, 02 жовтня 2021 року, звернувся до державного нотаріуса Шполянської дежнотконтори Курінного В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Нотаріусом було роз`яснено, що встановлений законом термін шість місяців з дня смерті спадкодавця пропущений, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою державного нотаріуса від 05 жовтня 2021 року №503/02-31. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04 жовтня 2021 року про наявні відкриті спадкові справи та видані на підставі них свідоцтва про право на спадщину інформація відсутня - спадкова справа не заводилась. Прийняв рішення звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином до суду не прибув, представник позивача [PERSON] подала заяву від 24 березня 2022 року за вхідним №1179, за змістом якої просила розглянути справу без її участі та позивача, вказавши на підтримання позовних вимог. Представник відповідача Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, інформований про судовий розгляд, в судове засідання не з`явився, подав клопотання від 24 березня 2022 року за вхідним №02-33/243 про слухання у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників справи, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування - перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, ч.1 ст.1269 ЦК України. Згідно положень ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, неперобними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено та підтверджується доказами у справі, що [INFO] в с. Вербівка Городищенського району Черкаської області померла [PERSON] , свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, 02 грудня 2019 року (а.с.20). Згідно заповіту від 14 травня 2018 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось та яке їй буде належати на день смерті, заповідала [PERSON] , крім земельної ділянки розміром 2,27 га, яку заповіла [PERSON] (а.с.21). Вказана земельна ділянка знаходиться в с.Вербівка Городищенського району Черкаської області та належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЧР №042659 від 21 січня 2003 року (а.с.23-24), що підтверджується і Витягом Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 жовтня 2021 року №НВ-7117102742021 (а.с.25-30). Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12 жовтня 2021 року №2592/376-21, нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь площею 2,2747 га становить 87005,47 грн. (а.с.31). Відповідно до довідки виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 13 вересня 2021 року №16-18/350/1, [PERSON] , [INFO] , на день смерті була зареєстрована та постійно проживала одиноко в [ADDRESS] (а.с.22). Позивач [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , в якому його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). [PERSON] була рідною бабою позивача [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 06 жовтня 2021 року №00033011142 (а.с.16-17), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного Кодексу України від 06 жовтня 2021 року №00033010438 (а.с.18-19). Як вбачається із даних паспорта громадянина України для виїзду за кордон, [NUMBER] , позивач [PERSON] перебував за межами України, що підтверджується і Картою побуту RP 3958199 виданою 08 жовтня 2020 року на його ім`я (а.с.11-13). Згідно довідки до акту огляду МСЕК Серії 10 ААБ №345745 від 09 вересня 2013 року, [PERSON] є інвалідом І (першої) «Б» групи інвалідності та потребує стороннього нагляду та допомоги, частково залежить від сторонніх осіб (а.с.14). 02 жовтня 2021 року, позивач [PERSON] , через свого представника, звернувся до державного нотаріуса Шполянської дежнотконтори Курінного В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 05 жовтня 2021 року №503/02-31, у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено по причині пропущеного встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.32-33). Відповідно до Постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», Городищенський район Черкаської області був ліквідований і включений до складу нових Черкаського району та Звенигородського району. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття. Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Причиною несвоєчасного звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, за результатами досліджених судом доказів, слід визнати перебування і проживання позивача за межами України та запровадження карантинних заходів на території України, що позбавило його вчасно скористатися правом для оформлення спадщини. Такі обставини в справі у сукупності із оцінкою наданих до суду доказів, вказують на підстави задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та,

Outcome: approved