Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

17 лютого 2022 року позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до Підгороднянської сільської ради, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 2/3 частини майна колишнього колгоспного двору, розташованого по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, із визначенням розміру по Ѕ частки належав на праві власності двом колгоспним дворам. Членами колгоспного двору, у якому головою був її батько, були: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Водночас, членом та головою іншого колгоспного двору був лише її дідусь - [PERSON] ( [PERSON] ), який помер [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 07 грудня 2007 року визнано за позивачем право власності на спадкове майно, в тому числі на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями розташованого по [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який за життя не склав заповіту, тому 17 лютого 2009 року [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою, у відповідь на яку було заведено спадкову справу №85/2009, а її мати подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , інші спадкоємці не звертались із заявами про прийняття спадщини. Надалі, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка також не склала заповіт за життя, тому 11 червня 2021 року позивач звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у відповідь на яку було заведено спадкову справу №265/2021, інші спадкоємці не звертались із заявами про прийняття спадщини. Однак, постановами нотаріуса від 06 серпня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку будинковолодіння їй відмовлено у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нього. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на відповідну частину спірного нерухомого майна. Ухвалою судді від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 14 березня 2022 року о 15 годині 00 хвилин. Ухвалою судді від 14 березня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 22 березня 2022 року о 14 годині 30 хвилин. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак раніше, 14 березня 2022 року подала заяву, згідно з якою просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила визнати за нею право власності на 2/3 частини майна колишнього колгоспного двору від Ѕ частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , головою колгоспного двору якого був її батько [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання також не з`явилась, однак раніше, 12 березня 2022 року подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, у якому зазначила, що при ухваленні рішення покладається на думку суду. Також, у відповідь на запит суду від 21 лютого 2022 року надала довідку №09-09 від 09 березня 2022 року та копію погосподарської книги №6 с. Довжанка сільської ради народних депутатів з-на 1991-1995 року, що стосуються спірного майна. Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, однак раніше, 10 березня 2022 року подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, у відповідь на запит суду від 21 лютого 2022 року надала належним чином завірені копії спадкових справ - №85/2009 року, заведеної після смерті [PERSON] , та №265/2021 року, заведеної після смерті [PERSON] . За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відсутні перешкоди для розгляду справи по суті та суд вважає можливим її розгляд у відсутності учасників справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно з свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30 січня 1990 року, виданим виконавчим комітетом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, Ѕ частина жилого будинку з належними до нього будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить належить колгоспному двору, що складається з 1 члена, головою якого є [PERSON] . Право власності зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу №2 за реєстром №286. Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30 січня 1990 року, виданим виконавчим комітетом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, Ѕ частина жилого будинку з належними до нього будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є [PERSON] . Право власності зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу №2 за реєстром №286. Рішенням Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 07 грудня 2007 року визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,79 га, розташовану на території Довжанківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай в розмірі 9962 грн. або 0,52223% що знаходиться в спілці власників паїв с. Довжанка Тернопільського району Тернопільської області - в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] її діда [PERSON] . У мотивувальній частині цього рішення зазначено, що [PERSON] не могла реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку через розбіжності у написанні по батькові її діда [PERSON] у правовстановлюючих документах, у тому числі у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 30 січня 1990 року З довідки №332 від 22 липня 2021 року, виданої Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що Ѕ частина житлового будинку по [ADDRESS] належить колгоспному двору, станом на 01 липня 1990 року членом якого був [PERSON] . Як убачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №914 від 23 липня 2021 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, будинковолодіння по [ADDRESS] по обліку бюро рахується по Ѕ за [PERSON] та по Ѕ за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, із вказаної довідки убачається, що загальна площа житлового будинку з прибудовою становить 78,2 кв.м., житлова площа - 37,6 кв.м. У інформаційній довідці №915 від 23 липня 2021 року, виданій Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, зазначено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстрований за членами колгоспного двору, станом на 01 січня 2013 року: Ѕ частина за головою колгоспного двору [PERSON] ; Ѕ частина за головою колгоспного двору [PERSON] . Відповідно до довідки №373 від 03 вересня 2021 року, виданої Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, Ѕ частина житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить колгоспному двору, станом на 15 квітня 1991 року членами якого були: [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка). Як убачається з копії погосподарської книги с. Довжанка за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір членом і головою якого станом на 15 квітня 1991 року був [PERSON] . Ще однієї копії погосподарської книги с. Довжанка за 1991-1995 роки житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, станом на 15 квітня 1991 року головою якого був [PERSON] , членами - [PERSON] , [PERSON] . Як установлено в сукупності з проаналізованих вище доказів, за адресою [ADDRESS] розташовані дві окремі частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами - 1/2 якого належала [PERSON] та в подальшому за рішенням суду право власності на цю частину визнано за [PERSON] , а 1/2 якого станом на 15 квітня 1991 року належала колгоспному двору у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з приводу визнання права власності на 2/3 частки в цій 1/2 частині позивач [PERSON] , власне, і звертається до суду з даним позовом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 серпня 2008 року, виданим Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з довідкою №283 від 16 липня 2012 року, виданою виконавчим комітетом Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та довідкою №372 від 03 вересня 2021 року, виданою Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] , разом із ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали [PERSON] (дружина), [PERSON] (внук) та [PERSON] (внук). Як убачається з матеріалів спадкової справи №85/2009, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Цього ж дня, [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, після смерті її чоловіка [PERSON] , в користь її дочки [PERSON] . Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №18596831 від 17 лютого 2009 року вбачається, що за параметрами пошуку « [PERSON] » інформація відсутня, що свідчить про відсутність складеного померлим заповіту. Таким чином, у зв`язку з відмовою дружини [PERSON] - [PERSON] від прийняття спадщини за законом, [PERSON] в силу ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняла спадщину після померлого [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи. [PERSON] частково оформила спадкові права після смерті [PERSON] , отримавши 17 липня 2020 року свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я., зареєстроване в реєстрі за №1023, зокрема на земельну ділянку, площею 2,67 га., яка належала [PERSON] . Однак, на заяву [PERSON] від 06 серпня 2021 року про видачу свідоцтва про спадщину за законом на спірний житловий будинок, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Осадчук В.Ю. від 06 серпня 2021 року №953/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації спірного майна за спадкодавцем. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 січня 2021 року, виданим Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно з довідками №269 від 09 червня 2021 року та №371 від 03 вересня 2021 року, виданими Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] , разом із нею за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали [PERSON] (внук) та [PERSON] (внук). Як убачається з матеріалів спадкової справи №265/2021, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №65148621 від 11 червня 2021 року вбачається, що за параметрами пошуку « [PERSON] » інформація відсутня, що свідчить про відсутність складеного померлою заповіту. Інші спадкоємці за законом із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, на заяву [PERSON] від 06 серпня 2021 року про видачу свідоцтва про спадщину за законом на спірний житловий будинок, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Осадчук В.Ю. від 06 серпня 2021 року №954/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації спірного майна за спадкодавцем. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку. Вирішуючи питання про те, чи дійсно [PERSON] та [PERSON] за життя належало по 1/3 частині спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів, Як зазначалося, свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30 січня 1990 року підтверджено, що Ѕ частина жилого будинку з належними до нього будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 5 членів, головою якого є [PERSON] . З копії погосподарської книги с. Довжанка за 1991-1995 роки встановлено, що зазначена 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] рахується як колгоспний двір, станом на 15 квітня 1991 року головою якого був [PERSON] , членами - [PERSON] , [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] та [PERSON] за життя належало по 1/3 частині вказаної 1/2 частини будинку. [PERSON] після смерті [PERSON] відмовилась від належної їй 1/3 частки спірної частини будинковолодіння на користь її дочки [PERSON] . Як уже вище зазначалось, матеріалами справи підтверджено, що за адресою [ADDRESS] розташовані дві окремі частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами - 1/2 якого належала [PERSON] та в подальшому за рішенням суду право власності на цю частину визнано за [PERSON] , а 1/2 цього ж будинку станом на 15 квітня 1991 року належала колгоспному двору у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з приводу визнання права власності на 2/3 частки в цій 1/2 частині позивач [PERSON] , власне, і звертається до суду з даним позовом. Відповідач права позивача на спірне майно не оспорює. Однак, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності [PERSON] та [PERSON] на належні їм 2/3 частки у праві власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог - визнання за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , права власності на 2/3 частки в 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , яка належала колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 392, 1221, 1225, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved