Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14 жовтня 2006 року Малівською сільською радою Демидівського району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис за № 8 - розірвати. Крім того, просить надалі залишити їй право іменуватись прізвищем - [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. У шлюбі сторони прожили понад 15 років. Однак, спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Під час спільного проживання з`ясувалось, що вони різні по характеру люди, у них різні погляди на життя, і як результат цього, у них постійно виникають конфлікти і суперечки на побутовому грунті. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, інтересам відповідача та дітей, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Розлад у сім`ї носить систематичний, тривалий характер. Примирення між сторонами не можливе, як і збереження шлюбу. Представник позивача - адвокат Махацький Ю.М. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримав повністю. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. /а.с.30/. Відповідач на розгляд справи не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подав. /а.с.26,27, 29/. За таких обставин, за наявної згоди представника позивачки, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 14 жовтня 2006 року /а.с.4/. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.9-12/. Заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя фактично не підтримує. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вказаної норми суд вважає, що позивачка має право залишитися надалі іменуватися прізвищем - [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю і позивачкою по справі сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору 22 листопада 2021 року, то суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачену нею суму судового збору. На підставі ст.ст. 24, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved