Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що 11 червня 2005 року між нею та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції, актовий запис №81. Від данного шлюбу в них народилися двоє дітей: дочка, [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Протягом останнього часу відповідач майже не допомагає позивачці в утриманні дітей, не надає належної матеріальної допомоги, майже не цікавиться їхнім розвитком. Позивач пропонувала відповідачу в добровільному порядку визначити взаємні обов`язки по утриманню та вихованню дітей, просила його надавати фінансову допомогу, адже діти потребують не лише забезпечення щоденних потреб, а й додаткового розвитку, проье [PERSON] відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. 11.02.2022 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Здолбунівської міської ради. 24.03.2022 року Здолбунівська міська рада подала заяву про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що на момент звернення позивачки до суду він виділяв кошти на забезпечення дітей. Представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 05.09.2017 року та свідоцтва серії [NUMBER] від 12.01.2006 року відповідач є батьком дітей. Як встановлено в судовому засіданні діти сторін проживають разом з позивачкою, за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~ за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач бере не значну участь в утриманні своїх дітей та при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 182 СК України\~\~\~\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2\~статті 182 СК України\~\~\~\~\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка подала позов 16.11.2021 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 16.11.2021 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial