Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

в позові вказано, що 13.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб, в якому народилася дочка [PERSON] . Протягом останніх двох років сімейні стосунки сторін погіршилися, що призвело до постійних сварок та зневажливої поведінки, та, як наслідок, до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу позивачка прийняла остаточно і змінювати його не має намірів. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, інтересам відповідача та інтересам дитини сторін. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін, лише погіршить стан відносин сторін. Позивачка просила шлюб розірвати, визначити місце проживання доньки разом з мамою. Позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач подав суду заперечення, в якому вказав, що заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки вважає, що сторонам потрібний час на роздуми, враховуючи, що у сторін є неповнолітня дитина. Також вважає, що через не настільки серйозні незгоди, які були у сторін останнім часом, перекреслити те, що прожили 12 років. Вважає, що всі сімейні суперечки можна вирішити без розірвання шлюбу, просто на деякі потрібно більше часу. Не заперечив в частині проживання дитини з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони зареєстрували шлюб 13.06.2009, про що 13.06.2009 складено відповідний актовий запис №746. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою позивачкою копією свідоцтва про народження. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В п.2 ст.104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В п.3 ст.105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Спору щодо визначення місця проживання доньки сторін немає. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Отже позивачкою доведено наявність правових підстав для задоволення позову. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved