Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Іркліївської сільської ради (далі - відповідач) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала два заповіти, якими заповіла все своє майно, а також земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] (позивачам), [PERSON] (чоловіку позивача - [PERSON] ) та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3980 га. Спадщину [PERSON] прийняли [PERSON] , [PERSON] (позивачі), [PERSON] (чоловік позивача - [PERSON] ). [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймав та помер. [INFO] помер [PERSON] , який не встиг при житті оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицькій Е.А. Тобто позивачам належить в порядку спадкування за заповітом в рівних частинах право власності на зазначену земельну ділянку. Проте позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на неї відсутній. Крім того, для визнання права на спадщину позивачам необхідно встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [PERSON] , бабою [PERSON] , та факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що заповіти та державний акт належали [PERSON] . У зв`язку з цим позивачі просили встановити факт родинних відносин, факт належності правовстановлюючих документів та визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачі просили розглядати справу без їхньої участі. Відповідач надіслав заяву, в якій погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника. Допитана в судовому засіданні 14.02.2022 року свідок [PERSON] пояснила, що позивачі по справі є родичами померлої [PERSON] , а саме [PERSON] є сином, [PERSON] , - онука, а [PERSON] - дружина померлого сина [PERSON] . Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08 березня 2001 року серії [NUMBER] (а.с. 12). В різних документах прізвище [PERSON] заначено по різному, а саме як [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При житті [PERSON] , а саме 15 грудня 1999 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований в реєстрі за № 171, відповідно до якого все своє майно, заповіла своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та внучці [PERSON] (а.с. 13). Також, 15 грудня 1999 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований в реєстрі за № 172, відповідно до якого сертифікат на право власності на земельну ділянку частку (пай) 2,75 га, заповіла своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та внучці [PERSON] (а.с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3980 га, кадастровий номер 7125188000:03:000:2917, що розташована на території Придніпровської сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 19-23-00-384. Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 02 лютого 2022 року (вих. № 26/01-16), що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] , подано заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з довідкою Іркліївської сільської ради №502 від 03 листопада 2021 року, виданої на підставі погосподарської книги № 3 (особовий рахунок № [NUMBER] ), [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проживала сама (а.с. 25). З довідки №06/02 від 27 січня 2022 року, виданої Виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради на запит суду, відомості про те, хто із спадкоємців вступив в управління і володіння спадковим майном [PERSON] с. Придніпровське не володіє (а.с.69). Таким чином, даних про прийняття спадщини [PERSON] спадщини [PERSON] , суду не надано. [INFO] помер спадкоємець за заповітом [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18 червня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 28). Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одоруження від 24 червня 1967 року серії [NUMBER] (а.с. 24). Відповідно до змісту листа приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу від 18 січня 2022 року (а.с. 52), що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] , була подана заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] (а.с. 53). Видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру (а.с. 56). Водночас постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. від 06 грудня 2021 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 16). Відповідно до кіпії свідоцтва про народження [PERSON] (позивач), серії [NUMBER] від 06 листопада 1948 року, в графі мати записана [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до кіпії свідоцтва про народження померлого [PERSON] (чоловік позивача [PERSON] ), серії [NUMBER] від 12 грудня 1949 року, в графі мати записана [PERSON] (а.с. 21). Крім того, в державному акті на право приватної власності на землю серії ЧР 19-23-00-384 зазначено власника як " [PERSON] ", в заповітах від 15.12.1999 року зазначена як " [PERSON] ", що не збігається із записом її прізвища в свідоцтві про смерть, де прізвище померлої зазначено як " [PERSON] ". Разом з тим, з довідки Іркліївської сільської ради №590 від 22 грудня 2021 року вбачається, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , про що було видане свідоцтво про смерть на ім`я [PERSON] (а.с. 26). Невідповідність в написанні прізвища померлої у державному акті на право приватної власності на землю, заповітах від 15.12.1999 року та у свідоцтві про смерть спадкодавця та у інших правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації позивачам їх спадкових прав, а тому необхідно встановити факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючих документів. Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині встановлення факту родинних відносин та факу правовстановлюючих документів. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину [PERSON] , подавши відповідні заяви про прийняття спадщини, однак не можуть оформити право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на неї відсутній. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини свого чоловіка [PERSON] та частково оформила свої спадкові права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню. За таких обставин позивачі не можуть оформити право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на неї, а тому оцінивши наявні у справі письмові докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved