Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому остання просить припинити з 10.07.2021 року стягнення аліментів з неї на користь [PERSON] в розмір ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 27.07.2016 року й до досягнення нею повноліття, які стягуються на підставі рішення Онуфріївського районного суду від 07.09.2016 року у справі № 399/587/16-ц. А також позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Онуфріївського районного суду від 07.09.2016 року (справа 399/587/16-ц) з позивача на користь відповідача стягнуто на утримання дітей аліменти в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 27.07.2016 року й до досягнення дітьми повноліття. [INFO] старша донька [PERSON] досягла повноліття і на сьогодні має вік 19 років, при цьому працює і сама себе забезпечує. Згідно відкритого виконавчого провадження ВП №52415689 на сьогодні, як зазначено в позові, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання молодшої доньки, хоча фактично вона проживає разом з нею. Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів чи його скасування у разі зміни місця проживання дитини. При цьому дитина, проживаючи з позивачем, поступила до навчального закладу Національний технічний університет "Дніпровська політехніка" за який позивач сплачує 17000 грн. на рік вартості навчання та 5200 грн. на рік в рахунок вартості вартості проживання у гуртожитку. Також позивач зазначає, що вона забезпечує її грошима на харчування, одяг, купує канцтовари та інші необхідні речі для навчання. Дитина їздить до навчального закладу, отже позивач їй дає потрібні гроші на проїзд, крім того оплачує її потреби в телефонному та інтернетзв`язку. Також позивач зазначає, що потреби дитини із-за її віку постійно зростають, і хоча вона працює, але її матеріальне становище не дозволяє забезпечити рівень життя, необхідний для нормального фізичного, духовного, морального та соціального розвитку їх доньки. Отже, як зазначає [PERSON] у липні 2021 року настали певні обставини, а саме зміна місця проживання дитини. Таким чином фактичне проживання дитини з нею, а саме особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, то настання цих обставин є підставою для припинення нею сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання доньки. При цьому наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення з позивача аліментів свідчить про порушення її майнових прав та інтересів, оскільки дитина проживає разом з нею, то саме позивач зазначає, що має право розпоряджатися аліментами, які стягуються з неї на тримання доньки. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи зазначене, як вказує позивач, урахувавши інтереси дитини, для благополуччя та повноцінного розвитку якої необхідним є забезпечення її коштами одним із батьків, правильним є стягнення з батька на користь матері аліментів на утримання доньки попередньо припинивши стягнення періодичних платежів з матері на користь батька. Також у позові зазначено, що при визначенні розміру аліментів, потрібно врахувати, що у її колишнього чоловіка донька є єдиною дитиною, яка не досягла повноліття, він не має більше утриманців, його стан здоров`я задовільний, він працює, тому може приймати участь в утриманні їх доньки. Зважаючи на вказані обставини позивач звернулася до суду з даним позовом, для захисту своїх прав. Також 24.01.2022 року позивачем подано до суду заяву про виправлення помилки в позовних вимогах в якій остання зазначає, що при складанні позову, оформлюючи його вимоги адвокат допустила механічну помилку в даті, з якої потрібно припинити стягнення аліментів, а саме замість потрібної дати 10.07.2021 року була написана 10.07.2020 року. Ухвалою суду від 26.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито позовне провадження у цивільній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.12.2021 року заперечення на позовну заяву подане [PERSON] 24.12.2021 року у цивільній справі 399/698/21 залишено без розгляду. Ухвалою суду від 25.02.2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] 04.03.2022 року в судове засідання не з`явилася, однак надіслала 03.03.2022 року на електронну пошту заяву в якій зазначила, що згідно Указу президента України про введення воєнного стану в Україні, позивач не може прибути на судове засідання. Просить розглянути справу №399/698/21 без її участі. В попередніх судових засідання, які проводилися в режимі відеоконференцзв`язку позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Та зазначила, що донька проживає разом з нею з 10.07.2021 року та перебуває на її утриманні, а також зазначила, що нею в прохальній частині позовної заяви в п.1 допущено механічну описку, а саме замість "припинити з 10 липня 2021 року…" зазначено помилково "припинити з 10 липня 2020 року…". Відповідач [PERSON] в судове засідання 04.03.2022 року не з`явився, однак надав до суду письмову заяву в якій просить розглядати цивільну справу за позовом [PERSON] до нього про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини без його участі та зазначив, що визнає позов у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 25.08.2001 року зареєстровано відділом реєстрації АГС Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №22, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2016 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення (справа №399/164/16). Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що наявна при матеріалах справи) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що наявна при матеріалах справи). 07.09.2016 року рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини заробітку (усіх видів доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 27.07.2016 року й до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією даного рішення. 03.10.2016 року державним виконавцем Онуфріївського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №399/587/16-ц виданого 20.09.2016 Онуфріївським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини заробітку (усіх видів доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 27.07.2016 року й до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією зазначеної постанови. Також позивачем до позовної заяви додано довідку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МАТРОСОВА 28" за підписом голови правління "ОСББ Матросова 28" Білан О.А. №596 від 12.10.2021 року видана [PERSON] в тому, що вона зареєстрована по [ADDRESS] . З 10.07.2021 року її донька [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована по [ADDRESS] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, що підтверджується копією вказаної довідки. Також при матеріалах справи наявний договір про навчання у закладі вищої освіти №1389/БД-193-К від 31.07.2021 р. укладений між Національним технічним університетом "Дніпровська політехніка" державної форми власності в особі ректора Азюковського О.О. та [PERSON] та/або законним представником [PERSON] , а також наявно повідомлення [PERSON] про те, що вона наказом 555-с від 12.08.2021 зарахована студентом І курсу на навчання, що підтверджується копію зазначеного договору та копією повідомлення. Також позивачем надану суду довідку про наявність виконавчих проваджень від 24.01.2022 №13.18-23/278 видану старшим державним виконавцем Онуфріївського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) М. Курило з якої вбачається, що вказана довідка видана [PERSON] в тому, що на виконанні в Онуфріївському ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) станом на 24.01.2022 року дійсно перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини заробітку (усіх видів доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 27.07.2016 року й до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2022 року становить 100977,14 грн, що підтверджується відповідною довідкою. За вищезазначених обставин позивач вимушена самостійно утримувати доньку, а також сплачувати аліменти на її утримання її батькові, який не здійснює утримання дитини, а отже сплачені аліменти використовуються не за призначенням, що порушує права позивача. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенії ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 XІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечуєтеся такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини е предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружили, батьків, дочки, сипа; інші обставили, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їx зі способом присудження (ч. 3 cr.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їx присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їx присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їx присудження. Судом в судовому засіданні встановлено, що донька сторін [PERSON] [INFO] , почала проживати з позивачем з 10.07.2021 року. Під час підготовчого судового засідання даний факт позивачем та відповідачем підтверджено, сторони його існування не оспорювали та не спростовували. Враховуючи зазначені обставини, а саме те, що з 10.07.2021 року неповнолітня дитина [PERSON] перестала проживати з батьком та проживає разом із матір`ю, що означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їx одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати аліментів. Оскільки, за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України), враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що відповідач [PERSON] має сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи зазначене та те, що позивач звернулася до суду з позовом 19.10.2021 року, стягнення аліментів слід присудити з 19.10.2021 року. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 7, 18, 141, 180, 181 ,182-184, 191, 192, 273 Сімейного кодексу України. Оскільки неповнолітня дитини проживає з матір`ю з 10.07.2021 року, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Outcome: approved