Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі - ДП «ВК «Краснолиманська») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 5 листопада 2001 року по 10 грудня 2019 року, звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП. 13 липня 2020 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області стягнуто з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати за грудень 2019 року в сумі 60 929,58 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.12.2019 року по 13 липня 2020 року в розмірі 100 573,45 грн. 15 жовтня 2020 року відповідач повністю з них розрахувався. Просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 14 липня 2020 року по 15 жовтня 2020 року в сумі 45 084,65 грн. У встановлений судом строк відповідач відзив не надав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська» з 5 листопада 2001 року (наказ № 1318/к від 05.11.2001р.) по 10 грудня 2019 року (наказ № 3454/к від 10.12.2019р.), звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП, працює з 24 лютого 2020 року (наказ № 107/к від 24.02.2020р.) по теперішній час (а.с.20-22). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 липня 2020 року стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати за грудень 2019 року в сумі 60 929,58 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 грудня 2019 року по 13 липня 2020 року в розмірі 100 573,45 грн (а.с.10-12). 15 жовтня 2020 року відповідач в повному обсязі сплатив заборгованість [PERSON] , що підтверджується випискою по його картковому рахунку (а.с.18-19). Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує власника або уповноважений ним орган в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1). При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ч.2). Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коди ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідачем проведено остаточний розрахунок 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з чим підлягає цивільній відповідальності, що передбачена ст.117 КЗпП України у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 липня 2020 року по 14 жовтня 2020 року включно. Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» № 624 від 18 березня 2020р. середньоденний заробіток [PERSON] , який працює на ДП «ВК «Краснолиманська», розрахований згідно постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р., становить 693,61 грн (а.с.14). Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який повинен сплатити відповідач на користь позивача за період з 14 липня 2020 року по 14 жовтня 2020 року, становить 47 165,48 грн (693,61 грн х 67 робочі дні), де 693,61 грн - середньоденний заробіток позивача на підприємстві, 67 днів - кількість робочих днів затримки виплати заробітної плати з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, що міститься у ст.13 ЦПК України, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах завалених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в межах позовних вимог в сумі 45 084,65 грн з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст.ст.47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved