Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майна. В обґрунтування поданого позову зазначено, що дідусь заявника, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою : [ADDRESS] . 28 лютого 2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району, зареєстрований в реєстрі за № 58, яким заповідав заявнику земельну ділянку, яка належить йому на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії РІ № 497809, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2173 від 6 червня 2001 року. 11 березня 2017 року спадкодавець, дідусь заявника, помер. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] , про що 07 червня 2013 року складено відповідний актовий запис. Спадкоємець першої черги - [PERSON] , після смерті свого батька - [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] також не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, 11 березня 2017 року відкрилася спадщина за заповітом складеним спадкоємцем [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 3,58 гектарів, розташованої на території Шевченківської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської ciльськoi ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18 січня 2001 року № 3, про що складений та виданий державний акт серії Р1 № 497809, зареєстрований в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за № 2173. Однак, під час оформлення та видачі державного акту на право приватної власності серії Р1 № 497809, прізвище, ім`я та по батькові власника (спадкодавця) записані, з помилками - [PERSON] , в той час як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції в Одеській області 16 березня 2017 року, вірним написанням прізвища ім`я та по батькові спадкодавця є [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , державного акту серії Р1 № 497809, на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,58 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18 січня 2001 року № 3, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності ні землю за № 2173; -визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 3,58 гектарів, розташованої на території Шевченківської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення сесії XXIII скликання Шевченківської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18 січня 2001 року № 3, на підставі державного акту серії Р1 №497809, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за № 2173 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 28 лютого 2017 року секретарем виконавчого комітету. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.07.1972 року с. Шевченкове Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 17 від 18.02.1960 року, /а.с. 16/. Шлюб [PERSON] , 1951 року народження та [PERSON] , 1960 року народження, був зареєстрований 29.09.1979 року Шевченківським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис № 34 від 29.09.1979 року, /а.с. 17/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.10.1988 року с. Шевченкове с/рада Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 85 від 14.10.1988 року, /а.с. 15/. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497809, виданого 06.06.2001 року Шевченківською сільською Радою народних депутатів встановлено, що « [PERSON] » на підставі сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18.01.2001 року № 3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3, 58 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Шевченківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 2173, /а.с.12/. Відповідно до заповіту від 28.02.2017 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради за реєстровим № 58, встановлено, що [PERSON] діючи добровільно, без будь - якого примусу як фізичного так і морального, розуміючи значення своїх дій, на випадок своєї смерті зробив розпорядження: -земельну ділянку, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497809 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2173 від 06 червня 2001 року, котра знаходиться на землях Шевченківської сільської ради, заповів внуку - [PERSON] , [INFO] ; -належний йому житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] , /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.03.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 155 від 16.03.2017 року, /а.с.13/. Згідно довідки за вих. № 456/02.01.23 від 13.02.2018 року, виданої Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] із 1960 року до дня смерті. На день його смерті за вищевказаною адресою постійно проживав спадкодавець [PERSON] , 1935 року народження один, /а.с. 18/. Відповідно до листа за вих. № 9-15-0.82-8448/2-21 від 24.12.2021 року, наданого Головним управління Держгеокадастру в Одеській області встановлено, що згідно наявних Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, станом на 31.12.2012 року державний акт на право приватної власності на землю від 06.06.2001 року за № 2173, серія Р1 № 497809 площею 3, 58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, зареєстровано за [PERSON] , /а.с. 26/. Згідно листа за вих. № 565/01-16 від 29.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не відкривалась, /а.с.28/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , державного акту серії Р1 № 497809, на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,58 гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 18 січня 2001 року № 3, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності ні землю за № 2173. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved