Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Дніпропетровський обласний центр зайнятості із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 21 лютого 2018 року вона подала заяву до фізичної особи-підприємця [PERSON] про прийняття її на роботу з 21 лютого 2018 року на посаду продавця продовольчих товарів. 21лютого 2018 року був укладений письмовий трудовий договір між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю. Зазначений трудовий договір є безстроковий, укладений на невизначений строк. 21 лютого 2018 року ФОП [PERSON] було подане повідомлення про прийняття її на роботу до Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області. Згідно запису за № 22 в її трудову книжку та трудового договору № 1 від 21.02.2018 року вона прийнята на посаду продавця продовольчих товарів за трудовим договором № 1 від 21.02.2018 року. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань [PERSON] здійснювала підприємницьку діяльність за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Реєстру платників єдиного податку вона працювала на спрощеній системі оподаткування 2 групі. [INFO] фізична особа-підприємець [PERSON] - померла. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.02.2022 року серія [NUMBER] . Факт державної реєстрації смерті проведено: Васильківським відділом державно реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), про що 01 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис за №150. Факт припинення підприємницької діяльності підтверджується безкоштовним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Дата запису: 07.02.2022, номер запису: 23002070070001001657, підстава: припинення у зв`язку зі смертю. Механізм припинення трудового договору у разі смерті роботодавця фізичної особи-підприємця чинним законодавством не визначений. Заявник просить суд встановити факт припинення трудових відносин між [PERSON] - [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] - [INFO] реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку зі смертю останньої, про що складено 01 лютого 2022 року відповідний актовий запис за № 150, з 01 лютого 2022 року; судові витрати покласти на заявника. У судове засідання заявниця не з`явилася, надано суду заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні заяви наполягає. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так у судовому засіданні встановлено, що 21 лютого 2018 року [PERSON] подала заяву до фізичної особи-підприємця [PERSON] про прийняття її на роботу з 21 лютого 2018 року на посаду продавця продовольчих товарів. 21 лютого 2018 року був укладений письмовий трудовий договір між Фізичною особою -підприємцем [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] і [PERSON] з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю. Зазначений трудовий договір є безстроковий, укладений на невизначений строк. 21 лютого 2018 року ФОП [PERSON] було подане повідомлення про прийняття [PERSON] на роботу до Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області. Згідно запису за № 22 в трудову книжку [PERSON] та трудового договору № 1 від 21.02.2018 року, остання прийнята на посаду продавця продовольчих товарів за трудовим договором № 1 від 21.02.2018 року. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань [PERSON] здійснювала підприємницьку діяльність за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Реєстру платників єдиного податку [PERSON] працювала на спрощеній системі оподаткування 2 групі. [INFO] фізична особа-підприємець [PERSON] - померла. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.02.2022 року серія [NUMBER] . Факт державної реєстрації смерті проведено: Васильківським відділом державно реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), про що 01 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис за №150. Факт припинення підприємницької діяльності підтверджується безкоштовним Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Дата запису: 07.02.2022, номер запису: 23002070070001001657, підстава: припинення у зв`язку зі смертю. Як передбачено у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. У свою чергу, згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім тих, що визначені в ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За змістом ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов`язковому соціальному страхуванні. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У свою чергу, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, і яка в силу ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За змістом вимог ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, згідно внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк, на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, таким, що укладається на час виконання певної роботи. Статтею 36 КЗпП визначено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. В даному випадку відсутня можливість зробити запис про звільнення, оскільки правонаступники фізичної особи-підприємця [PERSON] відсутні. Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та, зокрема, п.2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. Згідно п. 8, 14 вказаного Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору; записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. За змістом такого Порядку, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються з фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. Отже, у разі відсутності однієї зі сторін виникають труднощі зі встановленням обставини щодо припинення трудового договору, оскільки п. 8 Порядку передбачає звернення сторін (а не однієї сторони) у центрі зайнятості. За відсутності ж такої можливості підставою для зняття трудового договору з реєстрації та подальше внесення відповідних відомостей до трудової книжки може бути рішення суду, яке набрало законної сили про припинення дії трудового договору. Механізм припинення трудового договору у разі смерті роботодавця фізичної особи-підприємця чинним законодавством не визначений. Окремі роз`яснення із цього приводу були надані Мінпраці в листі від 05.03.2003 р. № 06/2-2/51, згідно якого при смерті однієї зі сторін трудові відносини між сторонами припиняються (достроково). Тому виникає необхідність зняття з реєстрації в службі зайнятості трудового договору у зв`язку зі смертю роботодавця на підставі документів, що підтверджують його смерть, але з 01 січня 2015 року реєстрація в держслужбі зайнятості укладення і розірвання трудового договору, укладеного між працівником і ФОП скасована. Також на даний час внесення запису про припинення трудового договору до трудової книжки працівника законодавчо не врегульоване. Мінпраці у вищезгаданому листі пропонувало посадовим особам служби зайнятості до трудової книжки працівника вносити запис про зняття з реєстрації відповідного трудового договору у зв`язку зі смертю роботодавця і посвідчувати його в установленому порядку. Але запис про звільнення до трудової книжки працівника працівник служби зайнятості в будь-якому разі вносити не буде. Це не передбачено ні Положенням про Держслужбу зайнятості України, затвердженим Указом Президента України від 16.01.2013 р. № 19/2013, ні Інструкцією № 58. Судом встановлено, що трудові відносини між [PERSON] та ФОП [PERSON] слід вважати припиненими у зв`язку зі смертю останньої, встановлення даного факту має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки надасть можливість в подальшому реалізовувати її право на працю. Таким чином, дослідженими вище письмовими доказами підтверджується факт припинення трудових відносин між [PERSON] та ФОП [PERSON] з 01 лютого 2022 року. Судові витрати у відповідності з вимогами ч. 7 ст. 294 ЦПК України слід віднести за рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved