Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

21 січня 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку. У позовній заяві зазначено, що 15 вересня 2018 року між сторонами було укладено шлюб. [INFO] у позивача та відповідача народився син - [PERSON] . Сімейні відносини у сторін не склались, вони спільно не проживають, син [PERSON] проживає разом з позивачем. На даний час [PERSON] не має можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною. Єдиним джерелом доходу є соціальна виплата на утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, офіційно працюючий, отримує заробітну плату. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2022 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Мурованокуриловецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 15 вересня 2018 року Мурованокуриловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 15 квітня 2020 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 4). На даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки перебуває у декретній відпустці, а відповідач є людиною працездатного віку, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на її утримання необхідно присудити аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох річного віку, тобто, по [INFO] . Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved