Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Т.С., служба у справах дітей виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу недійсним. В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві власності належала квартира [ADDRESS] . У листопаді 2018 року її цивільному чоловіку обрали запобіжний захід - тримання під вартою зі сплатою застави в сумі 88\~100 грн. З метою отримання грошових коштів для сплати застави вона звернулася до [PERSON] , яка дала ці кошти, однак з метою забезпечення повернення суми боргу, попросила оформити Договір купівлі-продажу належної [PERSON] квартири. Надалі, у разі повернення боргу [PERSON] не мала заперечень про розірвання договору купівлі-продажу. [PERSON] не мала іншого виходу, та погодилася на цю пропозицію. У січні 2019 року був оформлений Договір купівлі-продажу вказаної квартири. У кінці 2019 року вона мала можливість віддати [PERSON] грошові кошти та проценти за їх використання, однак [PERSON] категорично відмовилась від отримання грошей та розірвання Договору купівлі-продажу. Наголошує, що фактично Договір купівлі-продажу квартири не укладався, а укладався договір позики. Представник [PERSON] адвокат Мисечко К.О. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. та зареєстрований в реєстрі за №68; скасувати запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] ,\~іпн [NUMBER] \~на квартиру\~ [ADDRESS] шляхом\~скасування переходу\~права власності\~від [PERSON] до [PERSON] . Представник [PERSON] адвокат Саленко О.М. у судове засідання не з`явився, надав клопотання про слухання справи за відсутності відповідача та його представника. У наданому суду відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позову. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна у судове засідання не з`явилася, відповідно до заяви за вих. №92/01-16 від 07 лютого 2022 року просила слухати справу за без її участі. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомив. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)\~вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У абзаці 10 пункту 9\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня\~\~2003 року № 3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Окрім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може\~захистити цивільне\~право або\~інтерес іншим\~способом,\~що встановлений\~договором або\~законом чи\~судом у\~визначених законом\~випадках.\~ Разом із цим, відповідно до ч 3. ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень\~частин другої - п`ятої статті 13\~цього Кодексу. Так, відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях.\~Суд сприяє\~всебічному і\~повному з`ясуванню\~обставин справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві особистої приватної власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2018 року цивільний чоловік [PERSON] - [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності та згідно Ухвали Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопаду 2018 року йому було визначено заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 88 100 гривень. [PERSON] стала шукати гроші для застави для свого чоловіка та її знайома [PERSON] познайомила її з відповідачкою [PERSON] , яка пропонувала надати у борг вищевказану сумму -\~ 88 000 грн., але при цьому поставила перед [PERSON] умову, що для забезпечення повернення наданої позики необхідно укласти договір купівлі-продажу належної її спірної двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому [PERSON] запевнила [PERSON] , що після повернення останньою позики, [PERSON] не заперечуватиме проти розірвання договору купівлі-продажу. [PERSON] погодилася з такою пропозицією. 10 січня 2019 року [PERSON] надала у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 88 000 грн. В цей же день було укладено Договір купівлі продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. та зареєстровано в реєстрі за № 68. Грошові кошти в сумі 88\~000 грн. надавалися до укладення спірного договору, не у нотаріуса, ніякої розписки при цьому складено не було. Усіма питаннями щодо укладення угоди купівлі продажу займалася [PERSON] , яка сама замовляла та сплачувала оцінку квартири (яка є значно меншою ніж реальна ціна квартир в цьому районі, про що свідчить вибірка з Інтернету з ринковими цінами на квартири у цьому районі 414 000 грн., які [PERSON] не отримала від «покупця» - [PERSON] . Сама угода була укладена в дуже короткий строк, без завдатку та додаткових угод. Крім того, в спірній квартирі була зареєстрована неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , якій на час укладення Договору купівлі-продажу не виповнилось 18 років. Органи опіки та піклування не надавали згоди на укладення вищевказаної Угоди. [PERSON] зареєструвала доньку у належному їй домоволодінні за адресою [ADDRESS] , але умови проживання там значно гірше ніж у квартирі (відсутні душ та туалет у будинку). Питання зі зняття з обліку у квартирі неповнолітньої дитини також було вирішено [PERSON] [PERSON] вважала, що коли вона поверне борг, договір купівлі-продажу буде розірваний, тому погіршила умови проживання доньки, чим було порушено права неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] у своєму позові акцентує увагу на те, що саме у день, коли вона отримала гроші від [PERSON] і було оформлено Договір купівлі-продажу. Одразу після отримання коштів [PERSON] сплатила заставу у розмірі 88 100 грн., що підтверджується квитанцією «Приватбанку». Фактично вищевказана Угода купівлі-продажу була прикриттям для договору позики, а саме удаваною угодою. Коли у 2020 року заставу [PERSON] було повернуто, вона звернулася до відповідача [PERSON] з наміром повернути позику з обговорюваним процентом, але [PERSON] відмовилась розірвати вищевказаний Договір купівлі-продажу квартири. Згідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Правова позиція ВСУу справі № 6-1026цс16, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 13, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.І ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчиняла правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотним умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Але [PERSON] не отримала кошти за квартиру, які вказані у договорі купівлі-продажу, а отримала в борг гроші у розмірі лише 88 000 грн. Крім того, згідно до ст. 224 ЦК України, Правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. На вимогу заінтересованої особи такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування. Вважаю, що вищевказаний договір порушив права неповнолітньої дитини позивача, оскільки згоди органу опіки та піклування надано не було, а умови проживання дитини погіршилися. Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює правових наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування Суд не бере до уваги доводи відповідача [PERSON] у відзиві на позов, оскільки вказані доводи спростовані наданими позивачем та дослідженими у судовому засіданні доказами до позовної заяви. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved