Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

09.03.2021 [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Аланд", приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.,та просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №62316, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Аланд" заборгованості у розмірі 9015, 74 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. відкрито виконавче провадження №64170515 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 9015, 74 грн.. 27.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку направлено для виконання за місцем отримання доходу, а саме в Житомирську обласну прокуратуру. Зазначає, що між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" був укладений кредитний договір строком на 36 місяців, а саме з 25.03.2014 по 25.03.2017, тобто право вимоги погашення заборгованості за кредитним договором виникло у банку з 26.03.2017, а до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише 05.10.2020, що не було взято нотаріусом до уваги. Крім того, зазначає, що виконавчий напис вчинений на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, а на момент вчинення виконавчого напису перелік документів діяв в редакції від 10.03.2014 року, зміни до якого внесено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, однак Київський апеляційний адміністративний суд постановою у справі №826/20084/14 від 22.02.2017 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Також зазначає, що безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином, а саме боржник повинен бути повідомленим не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити встановлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору, однак, жодних фінансових вимог від ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" позивач не отримувала, тому була позбавлена можливості своєчасно оскаржити виставлену вимогу до суду або надати заперечення ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд" щодо відсутності у позивача будь-якої заборгованості та запобігти незаконному примусовому стягненню коштів із заробітної плати. Також зазначає, що відповідно до укладеного 25.03.2014 між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" кредитного договору №200000065244199 банк надав позивачу кредитні кошти в розмірі 13693,70 грн. строком на 36 місяців з 25.03.2014 по 25.03.2017. В період з 25.03.2014 по 10.03.2015 позивачем було сплачено за кредитним договором 14080, 00 грн., отже позивач достроково та в повному обсязі виконала свої зобов`язання перед ПАТ "Дельта Банк". Враховуючи вищевикладене позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 09.03.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.23) 11.03.2021 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.31). 23.03.2021 на виконання ухвали суду від 11.03.2021 позивачем усунено недоліки та надано уточнену заяву (а.с.33-34). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 25.03.2021 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.42). У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (зворотній бік а.с.65). Представник відповідача відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 25.03.2021 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцезнаходженням відповідача. У судові засідання 24.05.2021, 15.09.2021, 29.10.2021 та 23.02.2022 представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.48, 53, 59-60). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В. у судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що між [PERSON] і ПАТ "Дельта Банк" укладено договір №20000006524199 від 25.03.2014 та надано суму кредиту у розмірі 13693, 70 грн. строком на 36 місяців (а.с.12). Згідно наданих копій платіжних документів (а.с.20-21) у період з 25.03.2014 по 10.03.2015 [PERSON] сплатила на користь ПАТ "Дельта Банк" кошти в розмірі 14080, 00 грн.. 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №62316, яким нотаріусом запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №200000065244199 від 25.03.2014 року, який було укладено із ПАТ "Дельта Банк", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд". Строк платежу за Кредитним договором №200000065244199 від 25.03.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 8515, 74 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5256, 30 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0, 00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3259, 44 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0, 00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0, 00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0, 00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0, 00 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 9015, 74 грн. (а.с.11). 17.01.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження №64170515 за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого напису №62316 від 05.10.2020 (а.с.9). 27.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. при примусовому виконанні виконавчого напису №62316 від 05.10.2020 встановлено, що [PERSON] отримує дохід від Житомирської обласної прокуратури та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання до Житомирської обласної прокуратури (а.с.10). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 року №1477, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження безспірності заборгованості, є недоведеним факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог Закону.Крім того, в матеріалах справи відсутній договір про відступлення права вимоги чи інший документ, за яким право вимоги за кредитним договором №200000065244199 від 25.03.2014 року перейшло до ТОВ "Фінансова Компанія "Аланд". Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, яка міститься в матеріалах цивільної справи №296/2028/21; 2-з/296/61/21, за подання заяви про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 454, 00 грн. Таким чином, наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь держави сплаченого судового збору у розмірі 908, 00 грн. за подання позовної заяви та стягнення з відповідача на корись позивача сплаченого судового збору у розмірі 454, 00 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved