Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості в розмірі 69163,04 грн. та судових витрат, у розмірі 2270,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 31.10.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг № 181031-212914 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Позивач вказує, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність що до надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Позивач стверджує, що належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в ITC, якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів. Також, як вказує позивач, товариство, в свою чергу, виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів, кошти за кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника платіжною системою Товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Так, 31.10.2018 року о 21:34:43 години відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. Таким чином, згідно з Кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язаний повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 грн. у строк 16 днів до 15.11.2018 року Окрім зазначеного, відповідач також взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно кредитного договору. 15.11.2018 року термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти. Станом на 27.09.2021 року заборгованість відповідача за Кредитним договором склала: сума кредиту 3000,00 грн., проценти за користування кредитом - 62338,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 904,63 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 2920,41 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 69163,04 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання (а. с. 67). Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надала відзив на позов, в якому просила суд розглянути справи за її відсутності (а. с. 73). Також, відповідач заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з тим, що згідно Заяви-анкети для отримання кредиту, від 31.10.2018 року, сума кредиту складає 3000 грн., строк кредиту - 16 днів - до 15.11.2018 року, розмір процентів - 960,00 грн. Однак, на думку відповідачки, позивач, з незрозумілих причин та без правових підстав нарахував проценти (відсотки) поза межами строку кредитування, що суперечить, зокрема, ст. 1048 ЦК України та правовій позиції, викладеній Великою Палатою Верховного Суду у постанові, від 28 березня 2018 року, по справі № 444/9519/12, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Крім того, відповідач вказала, що нею було сплачено позивачу в рахунок погашення кредиту 2942 грн.. а саме: - 12.11.2018 року сплачено 780 грн.; - 09.12.2018 року сплачено 2162 грн., що також, визнається позивачем. Також, відповідач вказала, що позивач протиправно здійснив зарахування сплачених нею коштів в рахунок відсотків, які позивач безпідставно нарахував у розмірі 1442,00 грн., так як Кредитним договором проценти (відсотки) за користування кредитом визначені у розмірі 960,00 грн., у зв`язку з чим, на думку відповідача, нарахування Позивачем пені у розмірі 1500 грн. та зарахування сплачених Відповідачем коштів в рахунок нарахованої пені не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, ч. 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Окрім того, позивач вказує, що встановлення розміру відсотків в розмірі 2% (річна відсоткова ставка - 730%) є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків. Як вказала позивач, з позовом про стягнення заборгованості, в тому числі по відсотках, Позивач звернувся майже через три роки після настання строку виконання умов договору щодо повернення позики та відсотків за користування позикою. На думку позивача, такі дії позивача спрямовані для отримання максимальної суми від боржника внаслідок нарахування відсотків за вказаний строк. Враховуючи викладене, відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, від позивача 24.01.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача спростовує заперечення відповідача. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Заяви-Анкети для отримання кредиту від 31.10.2018 року уклала з ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» Договір про надання фінансових послуг № 181031-212914 на суму 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача (а. с. 11). Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти за Кредитним договором в сумі 3000 грн. було перераховано на банківську картку позичальника платіжною системою Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Зазначене, не оспорюється та не заперечується сторонами. Згідно з кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 грн. у строк 16 днів до 15.11.2018 року, а також у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору (розмір відсотків: 2% за кожен день користування кредитом, (730 відсотків річних). Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 31.10.2018 року. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язувався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості на 15-й день - 5,02 %, на 30-й день - 7,67%. У інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій містяться дані відповідача, його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти. Відповідно до п. п. 4-6 прикінцевих умов заяви-анкети відповідач підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті Товариства (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, ніякі інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua абоwww.bistrozaim.ua, є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто (а. с. 11). Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником [PERSON] отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети (а. с. 26 - 31). ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 31.10.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000 грн. на платіжну картку. Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку, вказану відповідачем при оформленні заяви-анкети 31.10.2018 року, перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3000 грн., деталі транзакції, категорія картки, її номер, час запиту: 31.10.2018 року о 21:34:37 (а. с. 16). Відповідно до розрахунку ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором № 181031-212914, від 31.10.2018 року станом на 27.09.2021 року складає 69163,04 грн., з яких: сума кредиту 3000 грн., проценти за користування кредитом 62338,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 904,63 грн. та три проценти річних від простроченої суми 2920,41 грн. (а. с. 33 - 59). Проте, відповідач свої обов`язки за кредитним договором в повній мірі не виконала, а саме станом на 15.11.2018 року не повернула кредитні кошти в повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) у розмірі 3000 грн не повернула. Разом з тим, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року в сумі 62158,00 грн. є необґрунтованою з огляду на наступне. Згідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 181031-212914, від 31.10.2018 року, ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» надало відповідачу суму позики, яку вона зобов`язувалася повернути у повному обсязі до 15.11.2018 року. Таким чином, позикодавець, відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 15.11.2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках включає період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає, а підлягає до стягнення лише сума відсотків за період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року. При цьому, [PERSON] 12.11.2018 року було сплачено 780,00 грн. та 09.12.2018 року було сплачено 2162,00 грн., що у загальному складає 2942,00 грн. (а. с. 32). Оскільки відповідачем 12.11.2018 року та 09.12.2018 року було частково внесено кошти на рахунок Товариства в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, то це вказує на те, що відповідач визнав борг і підтвердив свій обов`язок повернути кредит у розмірі 3000 грн. та сплатити відсотки у розмірі 960 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов?язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов?язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за по кредиту у розмірі 1018,00 грн. (3960,00 грн. - 2942,00 грн.). Крім того, при виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %. Відповідно до розрахунку ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором № 181031-212914, від 31.10.2018 року, станом на 27.09.2021 року складає 69163,04 грн., з яких: сума кредиту 3000 грн., проценти за користування кредитом 62338,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 904,63 грн. та три проценти річних від простроченої суми 2920,41 грн. (а. с. 33 - 59). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] , в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, 904,63 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення та 2920,41 грн. - 3 % річних від простроченої суми, суд враховує наступне. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що за період з 28.08.2018 року по 26.07.2021 року, індекс інфляції за весь період прострочення становить - 904,63 грн. та 3 % річних від простроченої суми становить - 2920,41 грн. Проте суд не повністю погоджується з правильністю нарахування зазначених сум, оскільки в ці суми ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» було враховано 62158,00 грн. відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року. Враховуючи заборгованість за тілом кредиту в сумі 1018,00 грн., яка є доведеною та підлягає задоволенню, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути індекс інфляції за весь період прострочення з 16.11.2018 року по 27.09.2021 року у розмірі 187,39 грн. (Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) = 1.20065222 Інфляційне збільшення: 1 018,00 x 1.18407517 - 1 018,00 = 187,39 грн.). Крім того, підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 87,52 грн. (Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання: Кількість днів у періоді Сума -з 16/11/2018 до 31/12/2019 1 018,00 x 3 % x 411 : 365 : 100 411 34,39 грн. -з 01/01/2020 до 31/12/2020 1 018,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 366 30,54 грн. -з 01/01/2021 до 27/09/2021 1 018,00 x 3 % x 270 : 365 : 100 270 22,59 грн. За таких обставин, суд приходить висновку про те, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» за договором надання фінансових послуг № 181031-212914, від 31.10.2018 року, у розмірі 1292,91 грн., яка складається з: 1018,00 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 187,39 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 87,52 грн. - 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» необхідно стягнути судові витрати в розмірі 38,34 грн.

Outcome: approved