Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року з неї на користь відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день їх дитина проживає разом з нею. Просить припинити стягнення аліментів з неї на користь відповідача на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у відповідночті до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, з урахуванням визнання позову відповідачем в повному обсязі вирішив ухвалити рішення у підготовчому судовому засідання, а тому, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно акту від 17 січня 2022 року, наданого начальником ЖРЕД 5 Аксініною А.Є. та сусідами, [PERSON] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , мешкають за адресою [ADDRESS] . У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.1 ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, за змістом ст.ст. 179-181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким мешкає дитина, та який виконує обов`язки із утримування дитини і повинні використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. На підставі вищезазначеногосуд вважає за необхідне, припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються за судовим наказом виданим 26 березня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області. У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. Згідно ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України суд повертає з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а саме 496,20 грн.

Outcome: approved