Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 22.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10532, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за договором №3818527 від 14.03.2021 за період з 17.10.2021 по 10.11.2021 на загальну суму 15560 грн, з яких: 4500 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10260 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 800 грн - плата за вчинення виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису 13.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В. В. відкрито виконавче провадження №67861956. Позивач вказує, що виконавчий напис вчинений з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі. Крім цього зазначає, що не укладав договір №3818527 від 14.03.2021 та не отримував коштів. В свій час копію паспорта та ідентифікаційного коду позивачем було передано [PERSON] для інших цілей, однак останній використав їх для отримання кредитів від його імені та за заявою батька позивача 20.04.2021 було розпочато кримінальне провадження №42021022110000025 за вчинення [PERSON] шахрайський дій. За таких обставин просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2022 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 22.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., за реєстровим №10532. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, залучено до участі в справі як третіх осіб, що не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О. О., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В. В. та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. завірені у встановленому законом порядку копії усіх матеріалів, що стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідач, отримавши позовну заяву 24.01.2022, відзив на позовну заяву не надав. Треті особи також, отримавши позовну заяву, своїм правом на надання пояснень не скористались. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено, що 22.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10532, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції», заборгованості за договором №3818527 від 14.03.2021, укладеним з ТОВ ««АВЕНТУС Україна», правонаступником якого за договором факторингу №18/10/2021 від 18.10.2021 є ТОВ «Українські фінансові операції», за період з 17.10.2021 по 10.11.2021 в загальній сумі 15560 грн, з яких: 4500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10260,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 800 грн - плата за вчинення виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису 13.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В. В. відкрито виконавче провадження №67861956. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Отже, оскільки у судовому порядку вказану вище постанову від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Даний висновок відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 в справі №910/10374/17. Тобто, виконавчий напис було вчинено 22.11.2021, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14. Суд витребовував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису, у тому числі копію кредитного договору, який, як слідує зі змісту виконавчого напису, став підставою для його вчинення, направляючи останньому ухвалу від 12.01.2022, яка отримана останнім. Однак суду доказів не надано, не надано таких доказів і відповідачем на спростування доводів позивача про те, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був нотаріально посвідчений. Враховуючи викладене та зважаючи, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що договір №3818527 від 14.03.2021 не був посвідчений нотаріально, суд дійшов висновку, що в даному випадку наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд не бере до уваги твердження позивача про те, що він не укладав договір №3818527 від 14.03.2021 та не отримував коштів, зважаючи, що матеріали справи належних та допустимих доказів щодо цього не містять, витяг же з ЄРДР №42021022110000025 від 20.04.2021 не може вважатися належним доказом, тим більше, що він і не містить інформації, які саме дії вчинив [PERSON] . Крім цього слід зазначити, що сам по собі факт звернення до органів досудового розслідування з заявою про вчинення правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄДДР не є достатнім та належним доказом вчинення особою шахрайських дій. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1488,60 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, то суд враховує, що відповідно до ст.131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 в справі №922/445/19, від 22.01.2021 в справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копія договору про надання професійної правової допомоги №1 від 06.01.2022, укладеним між позивачем та адвокатом Піпко А.М., розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) від 10.01.2022, акт приймання-передавання наданих послуг від 10.01.2022. Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах даної цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, реальними та підтвердженими матеріалами справи, заяв щодо не співмірності не надходило. За наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7939,20 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved