Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області. В обгрунтування заяви вказав, що в листопаді 2021 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області для призначення йому пенсії по інвалідності, оскільки 27.10.2021 року Рівненською МСЕК йому було встановлено 2 групу інвалідності загального захворювання з 13.10.2021 року до 01.11.2022 року. Однак при перевірці документів з`ясувалося наявність розбіжностей у написанні його прізвища у дипломі серії [NUMBER] від 25.06.1999 року, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] та в паспорті громадянина України серії [NUMBER] . Так, у свідоцтві про народження його прізвище зазначено як « [PERSON] », у дипломі та додатку до диплома його прізвище зазначено як « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянина України та в інших належних йому правовстановлюючих документах його прізвище зазначено як « [PERSON] », що слугувало підставою для відмови у оформленні пенсії по інвалідності. Зазначив, що через дану розбіжність у документах пенсійний фонд не може зарахувати до його загального трудового стажу період навчання в Келменецькому професійно - технічному училищі №25 з 29 серпня 1996 р. по 25 червня 1999 р. Оскільки на даний час внести зміни до диплома серії [NUMBER] від 25.06.1999 року немає можливостi, так як Келменецьке професійно - технічне училище №25 перейменовано в Кельменецький професійний ліцей згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 21.04.2004 року №326, а факт належності правовстановлюючого документу має для нього юридичне значення і впливає на призначення пенсії по інвалідності, то він змушений був звернутись до суду з даною заявою. З врахуванням вищевикладеного просив встановити факт належності йому, [PERSON] , диплома серії [NUMBER] від 25.06.1999 року, виданого Кельменецьким професійно - технічним училищем №25. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. п. 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є інвалідом 2-ої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ №821470, виданою 27.10.2021 року. З метою оформлення та призначення пенсії по інвалідності [PERSON] у листопаді 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки при перевірці документів з`ясувалося наявність розбіжностей у написанні його прізвища у дипломі серії [NUMBER] від 25.06.1999 року, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] та в паспорті громадянина України серії [NUMBER] . За доданими документами заявнику відмовлено у зарахуванні до загального трудового стажу періоду навчання в Келменецькому професійно - технічному училищі №25 з 29 серпня 1996 р. по 25 червня 1999 р. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.1980 року встановлено, що прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Згідно диплому серії [NUMBER] від 25.06.1999 року та доданого до нього додатку вбачається, що прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Із досліджених документів заявника, зокрема копії паспорта серії [NUMBER] від 14.03.2016 року, копії картки платника податків, виданої 15.03.2016 року, копії військового квитка серії [NUMBER] від 20.10.1999 року, копії трудової книжки серії [NUMBER] , розпочатої (заповненої) 04.07.2006 року, копії свідоцтва серії [NUMBER] від 06.05.2008 року, копії медичної довідки серії ЯЯЧ №817110 від 13.07.2017 року, копії індивідуальної програми реабілітації інваліда №1010 від 27.10.2021 року, судом встановлено, що прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Вказані записи відповідають даті народження заявника, зазначеної в копії його свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.1980 року. Судом встановлено, що розбіжність у написанні прізвища заявника у дипломі серії [NUMBER] від 25.06.1999 року, свідоцтві про народження [NUMBER] від 25.12.1980 року, паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 14.03.2016 року та інших документах створить перешкоди у оформленні заявнику пенсії по інвалідності, зокрема зарахування до загального трудового стажу періоду навчання в Келменецькому професійно - технічному училищі №25 з 29 серпня 1996 р. по 25 червня 1999 р. Відтак, судом встановлено, а зібраними у справі доказами підтверджено факт належності заявнику [PERSON] , [INFO] диплому серії [NUMBER] від 25.06.1999 року, виданого Кельменецьким професійно - технічним училищем №25. Суд враховує, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для реалізації прав на оформлення пенсії по інвалідності. За таких обставин, оскільки встановлення юридичного факту належності зазначеного вище правовстановлюючого документу заявнику [PERSON] має значення для реалізації ним права на оформлення пенсії, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту ніж як у судовому, а тому, враховуючи те, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved