Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

28 грудня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] в якій заявник просить встановити факт її проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Костянтинівка Донецької області, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з серпня 201 року по день смерті останньої - [INFO] . Свої вимоги заявниця обґрунтовувала наступними обставинами. [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] . На час своєї смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 23.08.1971 року перебувала під диспансерним наглядом у психіатричному диспансері м. Костянтинівка з діагнозом «Розумова відсталість», внаслідок психічного розладу було встановлено безстроково інвалідність І-А групи з дитинства, потребувала постійного стороннього догляду, мала обмеження до здатності: самостійного пересування, орієнтації, спілкування, контролювати свою поведінку. В серпні 2014року виникло питання про визнання її недієздатною та оформлення над нею опікунства. КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівка» звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки. 27 серпня 2014 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у справі №233/1804/14-ц визнав [PERSON] недієздатною і встановив над нею опіку, призначивши заявницю, яка є дальньою родичкою хворої, опікуном. З 01.10.2014 року по 31.05.2021 року заявниці було призначено допомогу на догляд особи, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу. З серпня 2014 року вона стали проживати однією сім`єю в квартирі [PERSON] , однак місце реєстрації заявниця не змінювала. З [PERSON] знаходила спільну мову, жили дружно, був спільний бюджет, вели разом домогосподарство. Бюджет сім`ї складався із пенсії [PERSON] і соціальних виплат, які отримувала заявниця. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, якою до цього часу заявниця продовжує управляти, утримувати, сплачувати житлово-комунальні послуги. 29 листопада 2021 року заявниця звернулася до державного нотаріуса Костянтинівської нотаріальної контори Волобуєва О.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . Нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не встановлено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, який має бути встановлений винятково рішенням суду. Тому просила встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Костянтинівка Донецької області, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з серпня 2014року по день смерті останньої - [INFO] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Леус В.М. просили задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Костянтинівської міської ради до суду не з`явився, надав відзив на у якому проти задоволення заяви заперечував, оскільки заявницею не надано доказів відсутності або відмови інших спадкоємців померлої [PERSON] . Суд, розглянувши заяву та додані письмові докази, допитавши свідків, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, шо [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.05.2021року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС СМРУ МЮ (м. Харків). Згідно довідки КП «СЄЗ КМР» про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.10.2021 року на час своєї смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала [PERSON] на праві приватної власності, а саме: Ѕ частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по приватизації та управлінню комунальною власністю 14.04.1995року, та Ѕ частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2017року після смерті матері [PERSON] , 1926року народження, померлої [INFO] . [PERSON] , [INFO] , з 23.08.1971 року перебувала під диспансерним наглядом у психіатричному диспансері м. Костянтинівка з діагнозом «Розумова відсталість», внаслідок психічного розладу було встановлено безстроково інвалідність І-А групи з дитинства, потребувала постійного стороннього догляду, мала обмеження до здатності: самостійного пересування, орієнтації, спілкування, контролювати свою поведінку, що підтверджується Висновком КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» №3 ЛКМЗ щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №209. 27 серпня 2014 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у справі №233/1804/14-ц визнав [PERSON] недієздатною і встановив над нею опіку, призначивши заявницю [PERSON] опікуном. Рішення суду набрало законної сили 09.09.2014 року. З серпня 2014 року заявниця проживала однією сім`єю з [PERSON] в квартирі останньої, однак місце реєстрації заявниця не змінювала, та з 09.02.2008 року її місце проживання зареєстровано за адресою: будинок [ADDRESS] , згідно довідки КП «СЄЗ» №1 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3014 від 16.12.2021року. Факт постійного проживання заявниці однією сім`єю з [PERSON] з серпня 2014 року по день її смерті підтверджується наступними письмовими доказами: копією довідки КП «СЄЗ» №1 від 16.12.2021року за №3013; копією довідки Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 21.12.2021 року №01-22-3479 про призначення допомогу на догляд особи, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №3478; копією декларації №000-Х72Х-7К8Х про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 15.06.2018року, в якій зазначено, що лікарем-терапевтом пацієнта [PERSON] є [PERSON] (п.2), а заявниця є довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом (п.п.1.12,1.12.1); копіями квитанцій про сплату за житлово-комунальні послуги. Факт постійного проживання заявниці [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] - представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради, та подруга заявниці [PERSON] , які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу неправдивих показань. З приводу оформлення спадкування після смерті [PERSON] заявниця [PERSON] зверталась до нотаріальної контори, але їй було роз`яснено про необхідність встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем у судовому порядку. Відповідно до довідки Костянтинівської державної нотаріальної контори від 14.01.2022 р. №83/01-09/, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрита 25.08.2021 року за заявою [PERSON] , [INFO] . Заяв від інших спадкоємців про бажання вступити у спадщину або про відмову від прийняття спадщини немає. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсягу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved