Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 16.02.2006 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю. У зв`язку з тим, що син [PERSON] продовжує навчання в Люботинському професійному ліцеї залізничного транспорту та потребує матеріальної допомоги, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з батька дитини, який неофіційно працює та допомогу не надає, витрачає всі кошти на себе. Зважаючи на вище вказане, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання, у розмірі 2 510,00 грн, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка обставина настане раніше. 22.12.2021 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем було надано відзив на позов, в якому [PERSON] вказав, що з доводами викладеними в позові він не згоден, оскільки в досудовому порядку позивач до нього не зверталась для отримання матеріальної допомоги на навчання сина. Також відповідач зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи по загальному захворюванню (по зору). [PERSON] вказав, що з його пенсійного забезпечення утримувались аліменти у розмірі ј частки забезпечення на сина до його повноліття. Враховуючи зміну законодавства, державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості аліментів та визначено борг станом на 26.11.2021 року у сумі 18 578, 00 грн. На підставі постанови державного виконавця з його пенсійного забезпечення утримується 50 % на виплату вищевказаного боргу. Враховуючи вище вказане, відповідача зазначив, що отримує пенсію з 01.12.2021 року у розмірі 1100, 00 грн, інших доходів не має. З урахуванням викладеного [PERSON] зазначив, що розуміє свій обов"язок, однак можливості сплачувати аліменти не має, оскільки суми у розмірі 1100, 00 грн йому самому ледве вистачає. Також відповідач вказував, що позову подано неналежним відповідачем, так як син зареєстрований у м.Люботин. Зважаючи на вище вказане, просив відмовити у задоволенні позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 08.05.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.02.2006 року, про що свідчить копія рішення(а.с.8). Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження(а.с.9). У 2016 році позивач змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені(а.с.7). 20.03.2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб(а.с.6). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с.15). Син [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсійне забезпечення, що підтверджується випискою з розпорядження. З [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина до його повноліття, а саме до [INFO] , у розмірі ј частки його заробітку(доходу), про що свідчить виконавчий лист. Згодом було здійснено перерахунок боргу та на підставі постанови державного виконавця з пенсійного забезпечення стягується 50 % на оплату даного боргу, що підтверджується довідкою. Згідно документів, наданих відповідачем, інших доходів він не має. Доказів іншого позивачем надано не було. Позивач працює у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується довідкою. Син у 2021 році вступив до Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту і зараз навчається на І курсі денного відділення, строк закінчення закладу освіти 28.02.2023 року, про що свідчить довідка. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч. 1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ст.199 Сімейного кодексу України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, повнолітній син сторін навчається у Люботинському професійному ліцеї залізничного транспорту на І курсі денного відділення. Син [PERSON] зареєстрований не з матір"ю, а в гуртожитку. Доказів проживання [PERSON] з матір"ю, позивачем не надано. Відповідач є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсійне забезпечення у розмірі 2200, 00 грн, з яких 50% стягуються на оплату боргу по аліментам, що були стягнути на утримання сина до його повноліття. Позивач працює та отримує заробітну плату у розмірі 6000,00 грн, має чоловіка та дитину від нового шлюбу. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги на своє утримання, однак враховуючи матеріальний стан батька станом на день винесення рішення, отримання ним пенсійного забезпечення у розмірі 2200,00 грн, з яких половина коштів стягується на оплату боргу по аліментам на утримання сина до його повноліття, відсутність доказів наявності інших джерел доходу відповідача та доказів проживання сина разом з матір"ю, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Враховуючи те, що позивачі у даній категорії справ звільнені від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed