Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кухаренко О.В., звернулася до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалася, з листопада 2021 року шлюбні відносини припинені , спільного господарства не ведуть, шлюб існує тільки формально. Ухвалою суду від 03.02.2022 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача на електронну адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Також направила клопотання про стягнення ( розподіл) судових витрат. Відповідач в засідання не з`явився, відзиву та заперечень на позов не надав. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2019 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] ., який на даний час проживає з матір"ю. Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання, впродовж останнього часу проживають окремо . Спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Відповідно до положень сімейного законодавства шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Позивачка скористалась наданим їй правом щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. ЇЇ право на припинення шлюбних відносин за жодних обставин не може бути обмежене. Таким чином, суд приходить до висновку , що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Щодо заявленого клопотання про про стягнення ( розподіл) судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved