Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, свої позовні вимоги мотивувала тим, що у відповідності до договору дарування житлового будинку від 29.12.2004 р. їй на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Станом на сьогоднішній день, в даному будинку проживають: [PERSON] - невістка, [PERSON] , - онука, [PERSON] - син. В будинку також зареєстрований відповідач-брат позивачки [PERSON] , який не проживає у вищезазначеному будинку з 2003 р. Місце фактичного перебування відповідача позивачці не відомо, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, на заочний розгляд справи згідна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід розгляднути за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] слідує, що [PERSON] з 2003 р. не проживає за адресою [ADDRESS] . Місце проживання останнього на даний час не відомо. З довідки від 02.11.2021 р. № 1457, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що в господарстві за адресою [ADDRESS] власником якого є [PERSON] станом на 02.11.2021 р. зареєстровані такі особи: [PERSON] , 1970 р.н. - голова двору, [PERSON] , 1992 р.н. - син, [PERSON] , 1993 р.н. невістка, проживає в господарстві, однак не зареєстрована. Зі слів власника житлового будинку [PERSON] її брат [PERSON] , 1972 р.н. зареєстрований в господарстві, однак в ньому не проживає з 2003 р. З довідки від 02.11.2021 р. № 1458, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що згідно рішення Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області №82-10/2012 від 25.10.2012 р. «Про зміну назви вулиці та нумерації житлового будинку», житлового будинку, що належить на праві власності [PERSON] , з [ADDRESS] на [ADDRESS] . З довідки від 30.07.2021 р. №888, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради слідує, що до складу сім`ї [PERSON] входять [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] онука, [PERSON] - власник будинку, [PERSON] , син, [INFO] , [PERSON] , брат, [INFO] зареєстрований в господарстві, однак в ньому не проживає. З договору дарування житлового будинку слідує, що [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будиноком. На підставі ст.ст.319, 405 ЦК України,

Outcome: approved