Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в Млинівський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , приватний нотаріус Моісєєва Алла Володимирівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на 1/6 земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті позивач успадкував 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] . Покійній [PERSON] за життя, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія Р4 №110252 від 28.03.2002 належала, також, земельна ділянка, площею 6,88 га, яку вона заповіла своїй дочці [PERSON] , відповідачу по справі. Позивач [PERSON] , за правилом ч.1 ст. 1241 ЦК України, відноситься до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, так як на час відкриття спадщини був повнолітнім непрацездатним сином спадкодавця [PERSON] .. Однак, коли він звернувся до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Моісєєвої А.В., з приводу видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на обов`язкову частку на земельну ділянку, йому було відмовлено. Крім цього, на час смерті [PERSON] , вони проживали разом із позивачем, а тому вважає себе таким, що прийняв спадщину. Таким чином, вважає своє право порушеним, в зв`язку із чим звернувся до суду. 10 лютого 2021, через канцелярію суду, від представника відповідача адвоката Перепечай К.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача зазначила, що після смерті [INFO] [PERSON] , залишилася спадщина у виді: - земельної ділянки, площею 6,8760 га, кадастровий номер 5623884900:07:003:0038, яка належала покійній на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р4 №110252; - житлового будинку [ADDRESS] ; - речей домашнього вжитку (шафи, столу, буфету, дивану, газової плити). \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вона заповіла належну їй земельну ділянку своїй дочці [PERSON] , відповідачу по справі, яке вона оформила, згідно чинного законодавства. Позивач, у свою чергу, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку, що належав його покійній матері [PERSON] .. Позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/6 частину земельної ділянки, яка була успадкована відповідачем [PERSON] не грунтується на положеннях чинного законодавства та суперечить положенням ст. 1241 ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, відповідачем було замовлено оцінку спадкового майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки. Згідно висновків про вартість зазначеного майна, майно набуте позивачем шляхом спадкування після смерті його матері, в грошовому розмірі (18287,33 грн.) складає більше, ніж вартість 1/6 частки всього майна (14473,00 грн). Крім цього, бажання позивача набути у власність, в рахунок своєї обов`язкової частки, саме частину земельної ділянки, не може бути задоволено, за рахунок майна охопленого заповітом. Також, просить застосувати до позовних вимог [PERSON] позовну давність. Ухвалою суду\~від 10.03.2021\~провадження у\~даній справі\~було зупинено\~у зв`язку\~зі смертю\~відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 08.11.2021 залучено до участі у справі [PERSON] , в якості правонаступника померлого відповідача [PERSON] , яка позовні вимоги не визнала, та підтримала відзив, поданий стороною відповідача раніше. 16 грудня 2021, через канцелярію суду, від представника позивача адвоката Коломейчука О.М. надійшло заперечення на відзив, в якому зазначено, що сторона позивача не погоджується із поданим стороною відповідача розрахунком вартості обов`язкової частки у спадковому майні, яка належить [PERSON] , та зазначає, що згідно висновку про вартість нерухомого майна, наданого оцінювачем [PERSON] , вартість 1/6 ч. спірної земельної ділянки становить 31 970 гривень, а відтак вартість усього майна, що входить до спадкової маси становитиме (31 973 х 6 = 191 838 грн) + 54 865 ( вартість житлового будинку) = 246 703 грн. А, отже, розмір обов`язкової частки від 246 703 грн. загальної вартості усього спадкового майна, становить 41117,17 грн., яка має бути задоволена за рахунок спірної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача адвокат Коломейчук О.М., позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, покликаючись на обставини зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Перепечай К.В. в судовому засіданні просила відхилити подані стороною позивача заперечення на відзив, з підстав їх невідповідності вимогам ЦПК України щодо оформлення відповіді на відзив, Крім цього, надала суду додаткові письмові пояснення, в яких міститься розрахунок розміру обов`язкової частки позивача у спадщині зі всього спадкового майна і яка становить 41117,17 грн.. Вартість 1/3 частки в житловому будинку, на який позивач отримав свідоцтво про право на спадщину становить 18 287,33 грн. Таким чином, залишок неуспадкованої обов"якової частки позивача становить ( 41117,17 - 18 287,33 = 22 829,84 грн. ). Вказаний розмір - 22 829,84 грн. менший від вартості майна не охопленого заповітом в сумі 33 577,67 грн.. Відтак, вказаними розрахунками сторона відповідача обгрунтувала підстави, з яких вважає, що задоволення вимог позивача на 1/6 обов"язкову частку у спадковому майні має відбутися за рахунок майна не охопленого заповітом. З огляду на вище наведене представник відповідача, просила відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є спадкоємцем майна покійної матері [PERSON] за законом та, на даний час, володіє 1/3 частиною, належного їй за життя житлового будинку, що розташований у будинку [ADDRESS] . В данному будинку, крім нього, проживає його брат [PERSON] , який теж успадкував 1/3 його частину. Також, 1/3 частину будинку успадкувала їх сестра [PERSON] , яка на даний час померла. \~ \~ \~ \~Третя особа приватний нотаріус Моісєєва Алла Володимирівна в судове засіданння не з`явилася. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивші письмові докази, надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76\~ЦПК України,\~доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність\~або відсутність\~обставин\~(фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи.\~Ці\~дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими\~і\~електронними\~доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] в с. Брищі Млинівського району Рівненської області померла [PERSON] . (а.с. 5) Після її смерті, залишилася спадщина у виді: - земельної ділянки, площею 6,8760 га, кадастровий номер 5623884900:07:003:0038, яка належала покійній на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р4 №110252; - житлового будинку [ADDRESS] ; - речей домашнього вжитку (шафи, столу, буфету, дивану, газової плити), що не оспорюється, а отже, визнається сторонами по справі. Відповідно до засвідченої копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданного приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального окуругу Моісєєвою А.В., спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку, площею 6,8760 (рілля) га., що розташована на території Малодорогостаївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, є дочка покійної [PERSON] . (а.с. 6) Згідно із засвідченою копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Моісєєвою А.В., щодо житлового будинку [ADDRESS] , спадкоємцем зазначеного майна [PERSON] , була його дружина [PERSON] і, у звязку із її смертю, спадщину після її смерті прийняли її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/3 частці кожен. (а.с. 8) Не погодившись із розподілом успадкованого майна, позивач [PERSON] звернувся до суду, так як вважає, що за правилом ч.1 ст. 1241 ЦК України, відноситься до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки, на час відкриття спадщини, був повнолітнім непрацездатним сином спадкодавця [PERSON] по віку та має право на 1/6 частину земельної ділянки, що розташована на території Малодорогостаївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, яка була успадкована [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно ч.2 ст.1241 ЦК України, до обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Верховний Суд у постанові Касаційного цивільного суду від 18.09.2019 року по справі № 542/1022/18 вказав, що якщо заповідана лише частина спадкового майна, обов"язкова частка визначається, визодячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обов"язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Якщо частка майна, що залишилась не заповіданою, менша порівняно із розміром обов"язкової частки у спадщині, обов"язковий спадкоємець отримує частку, якої не вистачає, із заповіданої частини спадкового майна. При цьому, у вказаній постанові Верховний Суд вказав на правильність застосування норм ст.1241 у взаємозв"язку з положеннями п.п.5.11 5.12 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, пунктами 5.10-5.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок), передбачено, що при визначенні розміру обов`язкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що обов`язкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. При визначенні розміру обов`язкової частки враховується все спадкове майно, як заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку. До складу спадкового майна входить і право на вклад у банку (фінансовій установі) незалежно від того, зроблено розпорядження у заповіті чи безпосередньо у банку (фінансовій установі). Якщо спадкодавець розпорядився в заповіті всім своїм майном, не вказавши при цьому обов`язкового спадкомця, за останні визнається право на обов`язкову частку у всьому спадковому майні. Якщо заповідана лише частина спадкового майна, обов`язкова частка визначається, виходячи із вартості всього спадкового майна , але виділяється обов`язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Якщо частка майна, що залишилась не заповіданою, менша порівняно із розміром обов`язкової частки у спадщині, обов`язковий спадкоємець отримує частку, якої не вистачає, із заповіданої частини спадкового майна. Отже, враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку що правильним застосуванням норм матеріального права, а саме ст.1241 ЦК України є застосування вказаних положень у взаємозв"язку з положеннями п.п.5.10-5.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких, якщо заповідана лише частина спадкового майна, обов"язкова частка визначається, виходячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обов"язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, обов"язкова частка позивача [PERSON] у спадковому майні, що залишилось після смерті [PERSON] складає 1/6 частину і в грошовому виразі від вартості усього спадкового майна складає 41 117,17 гривень (246 703 : 6 = 41 117,17 ) . До вартості цієї частки входять загальна вартість житлового будинку в сумі 54 865 грн. та загальна вартість земельної ділянки в сумі 191 838 грн., а всього ( 191 838 + 54 865 ) = 246 703 грн. ( а.с.12-16, 71-86), Позивач отримав у спадщину 1/3 ч. житлового будинку після смерті [PERSON] на суму 18 287,33 грн. ( 54 865,00 : 3 = 18 287,33), що підтверджується наданими суду звітами про оцінку суб"єктів оціночної діяльності а.с. (8- 10, 71-86). Відповідачу [PERSON] , а в подальшому її правонаступнику [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] належала і належить земельна ділянка площею 6,8760 га., кадастровий номер 5623884900:07:003:0038, яка належала покійній на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р4 №110252. ( а.с. 6,99,115,117-119) Вартість обов"язкової частки, яка б належала позивачу в розмірі 1/6 ч. від вартості усього спадкового майна і на яку претендує позивач становить - 41117,17 грн. Отже, залишок неуспадкованої обов"якової частки позивача становить ( 41117,17 - 18 287,33 = 22 829,84 грн. ). Вказаний розмір - 22 829,84 грн. менший від вартості майна не охопленого заповітом в сумі 33 577,67 грн., яка складається з різниці (54865,00 - 22829,84 = 33577,67 грн.) від вартості житлового будинку. Як зазначено вище, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.1241 ЦК України у взаємозв"язку з п.п.п.п.5.10-5.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких, обов"язкова частка визначається, виходячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обов"язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки вартості майна, яке не охоплене заповітом ( 33 577,67 грн. ) достатньо для задоволення вимог позивача про виділення йому 1/6 ч. обов"язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] , то правових підстав для виділення такої частки з майна яке охоплено заповітом, а саме земельної ділянки площею 6,8760 га., кадастровий номер 5623884900:07:003:0038, яка належала покійній на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р4 №110252, не має. Відтак у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. На підставі наведеного, ст. 1241 ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

Outcome: dismissed