Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-24 00:00:00

стислий виклад\~позиції позивача У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належать автомобілі TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] , та автомобіль TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] . 19.06.2021 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] , рухаючись по вул. Соборності в м. Полтаві, при виїзді на перехрестя з вул. Конституції не дав дорогу автомобілю TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] , що рухався по головній дорозі під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення і обидва транспортні засоби, що належать позивачу, отримали механічні пошкодження. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Однак в подальшому позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за фактом зазначеної ДТП у зв`язку з тим, що він є за даним випадком одночасно і потерпілою особою і страхувальником за полісом обов`язково страхування цивільної відповідальності власника т/з. Позивач також вказує, що за результатами проведених оцінок майна вищевказаних т/з було визначено загальний розмір шкоди, спричиненою йому діями відповідача, що складає 137677,71 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди у сумі 137677,71 грн та понесені судові витрати. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 15.11.2021р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.71). Згідно ухвали від 26.01.2022р. до участі у справі залучено третю особу (а.с.110). На підставі ухвали від 25.02.2022р. вирішено провести заочний розгляд справи (а.с.133). Позиції учасників\~судового провадження У судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача направив заяву (а.с.103) про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився без поважних причин, двічі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації (а.с.101-102, 107-108, 124-125, 127-128). Третя особа також двічі повідомлена про час і місце розгляду справи не з`явилася без поважних (а.с.120, 132). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Суд, дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належать автомобіль TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] та автомобіль TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 21.02.2019р. та 30.08.2018р., відповідно (а.с.6-7). Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2021 року, яка набрала законної сили 12.07.2021 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (а.с.8-10). Як убачається зі змісту вищевказаної постанови 19.06.2021 року о 10 год 20 хв [PERSON] , керуючи автомобілем TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , рухаючись по вул. Соборності в м. Полтаві, при виїзді на перехрестя з вул. Конституції не дав дорогу автомобілю TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , що рухався по головній дорозі під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення і обидва т/з отримали механічні пошкодження. Відповідно до полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4716114 від 06.10.2020р. та № АР/5126120 від 11.02.2021р. підписаними позивачем [PERSON] забезпеченими транспортними засобами є автомобілі: TOYOTA COROLA днз [NUMBER] та TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , відповідно (а.с.117-118). Згідно листа страхової компанії «ЄВРОІНС УКРАЇНА» №886-ЮР від 07.09.2021 року представнику [PERSON] адвокату Безуєвському Ю.М. було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за фактом зазначеної ДТП у зв`язку з тим, що хоча 11.02.2021р. між страховою компанією та [PERSON] був укладений договір № АР/4716114 за яким забезпеченим транспортним засобом виступив автомобіль TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , але у даному випадку він одночасно є потерпілою особою і страхувальником за полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника т/з (а.с.11). Із звіту № 663 про оцінку майна автомобіля TOYOTA COROLA днз [NUMBER] вбачається, що сума матеріального збитку дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу і становить 75136,71 грн (а.с.12-37). Як видно зі звіту про оцінку майна А10/01 автомобіля TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , сума матеріального збитку дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу і становить 62541,00 грн (а.с.38-57). Мотиви суду Судом установлено, що відповідач [PERSON] за постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2021, яка набрала законної сили 12.07.2021 року, визнаний винуватим у пошкодженні автомобілів TOYOTA COROLA днз [NUMBER] та TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , у зв`язку з чим притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу (а.с.8-10). Таким чином, винність [PERSON] у пошкодженні вказаних транспортних засобів доведена, оскільки зазначена постанова відповідно до ч. 4\~ст.\~82\~ЦПК України є преюдиціальною для суду, який розглядає справу. Це випливає з положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка вказує, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої є постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, між сторонами виникли деліктні зобов`язання, а тому доказуванню підлягає лише розмір спричиненої шкоди. З наданих позивачем звіту № 663 про оцінку автомобіля TOYOTA COROLA днз [NUMBER] та звіту про оцінку майна А10/01 автомобіля TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , вбачається, що сума матеріального збитку дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу і становить 75136,71 грн і 62541,00 грн, відповідно (а.с.12-37, 38-57). Згідно з частиною першою статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до\~\~статей 1166, 1187\~ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до частини другої статті 1192\~ЦК України\~має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач є страхувальником за полісом № АР/4716114 від 06.10.2020р. обов`язково страхування цивільної відповідальності власника т/з автомобіля TOYOTA COROLA днз [NUMBER] (а.с.11), яким керував відповідач і в порушення ПДР допустив зіткнення з іншим належним позивачу автомобілем TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] . Страхова компанія відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування за договором від 11.02.2021р. за яким забезпеченим транспортним засобом виступив автомобіль TOYOTA COROLA днз [NUMBER] на підставі п.2.1 ст.2, п.1.1. ст.1, п.22.1 ст.22 та п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону № 1961-IV), оскільки позивач виступає потерпілою особою та страхувальником за договором № АР/4716114. Частиною першою статті 979\~ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону). Відповідно до п.п. 1.1. та 1.3. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно п. 22.1. ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, за змістом вказаних правових норм та договору № АР/4716114 укладеного між позивачем та страховою компанією вбачається, що позивач [PERSON] є страхувальником автомобіля TOYOTA COROLA днз [NUMBER] на якому відповідач порушив ПДР, та потерпілим внаслідок пошкодження автомобіля TOYOTA COROLA, днз [NUMBER] . Тобто в даному випадку він не поєднує в одній особі страховика та потерпілого, оскільки набув ці статуси за різних правовідносин, що стосуються різних автомобілів. Як зазначила ВП ВС при розгляді справи № 755/18006/15-ц від 04.07.2018р., у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Статтями 28, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, керуючи належним позивачу автомобілем TOYOTA COROLA днз [NUMBER] порушив Правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження вказаного автомобіля та заподіяння збитку у вигляді 75136,71 грн, що включає вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу, а відтак з нього на корить позивача необхідно стягнути вказану суму в рахунок відшкодування майнової шкоди, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Натомість з огляду на те, що 11.02.2021р. між страховою компанією та [PERSON] був укладений договір № АР/4716114 за яким забезпеченим транспортним засобом виступив автомобіль TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , і в результаті дій відповідача, що виразилися в порушення ПДР був пошкоджений інший належний позивачу автомобіль TOYOTA COROLA днз [NUMBER] , а тому боржником у вказаному деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди, в даному випадку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», яке за певних умов може набути право регресної вимоги до завдавала шкоди. Оскільки за умовами договору страхування № АР/4716114 від 06.10.2020р. страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130\~000, 00 грн, а в результаті пошкодження автомобіля TOYOTA COROLA днз [NUMBER] заподіяно шкоду в розмірі 62 541,00 грн, що охоплюється договором страхування, але страхова компанія, у свою чергу, страхового відшкодування ще не здійснила, а відтак у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача майнової шкоди в цій частині необхідно відмовити. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 751, 37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial