Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

У липні 2021 року ТОВ «Житло-Сервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 2635,13 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Житло-Сервіс», як обслуговуюча організація житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , надавало власникам житлових приміщень комунальні послуги. Послуги надавались позивачем належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства України у сфері житлово-комунальних послуг. В свою чергу, зобов`язання в частині, що стосується своєчасної оплати за спожиті послуги відповідачем не виконані, внаслідок чого, за ним утворилась заборгованість за період з 01.04.2018 по 24.08.2018 в сумі 2635, 13 грн. Ухвалою судді від 28.09.2021 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, з урахуванням обставин викладених у відзиві на позов, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства, а саме ст. ст. 2, 12, 13 ЦК України. Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс», як обслуговуюча організація житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , надає власникам житлових та нежитлових приміщень будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги та забезпечує належне утримання та експлуатаційне обслуговування житлового та нежитлового фонду. В зв`язку із набуттям права власності на нежитлове приміщення № 45 И, між ТОВ «Житло-Сервіс» та [PERSON] , був укладений Договір «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» № КЄ36Д-45И НП від 22.01.2018. У відповідності до основних умов якого товариство, як виконавець, надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а споживач [PERSON] , зобов`язаний забезпечувати своєчасну оплату таких послуг, за встановленими тарифами у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Також, сторони погодили, що розмір щомісячної плати, за вказані послуги становить 25, 28 грн. за 1 (один) кв. м. Плата власником нежитлового приміщення вноситься на розрахунковий рахунок, зазначений у платіжному документі. Також, з набуттям права власності на вказане нерухоме майно був укладений Договір «Про відшкодування витрат за передачу електричної енергії» № Щ36 Д НП-45И Е, від 10.12.2015. Крім цього, згідно п. 3.1.1 Договору Власник внутрішньобудинкових мереж, позивач по справі, має право отримувати від споживача компенсацію за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами та інші платежі, обумовлені цим Договором. Згідно змісту Розділу 6 Договору № Щ36 Д НП-45И Е, від 10.12.2015, облік електроенергії, спожитої споживачем здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. Розрахунок за використану електричну енергію проводився з урахуванням тарифу затвердженого НКРЄКП для категорії «інші споживачі» в розмірі 1, 68 грн., з урахуванням поточних показників лічильника 546,30 КвТ та інших витрат передбачених цим Договором. Таким чином, з врахуванням умов укладеного договору, вартість відшкодування переданої кінцевому споживачу переданої електричної енергії становить: 546,30КвТ*(1,68грн.+10% втрат+0,38грн. розподіл електричної енергії) = 1250,88грн. У відповідності до Договору «Купівлі-продажу» від 24 квітня 2018 року. [PERSON] продав приміщення № 45И, по розташоване за адресою [ADDRESS] . За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно приписів підпункту 2 пункту 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що втратив чинність від 01.05.2019 року, тобто на час дії спірних правовідносин, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Відповідно до ст. 14 закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що діяла до 10.06.18р.), ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень. У відповідності до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно п 1 ст. 903 ЦК Україні, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 2 ст. 526 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позову заборгованості за спожиті послуги в розмірі 2635, 13 грн., що включають в себе послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1384, 25 грн. та компенсацію за використану електроенергію в розмірі 1250,88 грн., за період з 01.04.2018 по 24.04.2018. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимогу у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved