Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром і вона є спадкоємця за законом. Оскільки [PERSON] , який помер [INFO] мав право на земельну частку (пай), оскільки працював в КСГП «Дружба» с. Требухівці, і був у списку членів громадян даного КСГП, тому вона є спадкоємцем даної земельної ділянки (паю), тому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель резерву чи запасу Меджибізької селищної ради Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, на яку мав право [PERSON] , який був включений до списку осіб до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 12, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с.Требухівці Летичівського району Хмельницької області. В судове засідання позивач не з`явився, проте її представник подав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Представники відповідачі та третьої особи в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення вимог не заперечують. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснення Пленуму ВС України у п. 24 Постанови від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. На підставі наведеного ст.ст. 328, 392, 1216, 1225, 1268 ЦК України ст.ст. 81 ч.1, 125 ЗК України,

Outcome: approved