Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Лисенко Л.В. звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, яка обґрунтована тим, що [INFO] в м. Торез Донецької області помер батько [PERSON] - [PERSON] . У червні 2021 року позивач, як спадкоємець, звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 20/2021. Після відкриття спадкової справи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області із запитом щодо розміру недоотриманої пенсії померлого [PERSON] . Листом від 03 липня 2021 року відповідач повідомив приватного нотаріуса КМНО Захарченко В.В., що недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до складу спадщини [PERSON] , на даний момент складає 67 848,42 грн. Додатково повідомлено, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отримання пенсії, у зв`язку з чим вищезазначену суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленним свідоцтвом про право на спадщину. 01 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з нарахованої але не виплаченої пенсії у розмірі 67 848,42 грн. 10 жовтня 2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплачу невиплаченої пенсії відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, однак станом на день звернення із зазначеним позовом відповідачем жодної виплати не було здійснено. 11 жовтня 2021 року адвокатом Лисенко Л.В. на адресу відповідача було направлено адвокатський запит. Листом від 25 жовтня 2021 року відповідач повідомив, що померлому [PERSON] було призупинено виплату пенсії з 01 березня 2015 року. При цьому Рішення про припинення виплати пенсії не формувалось. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України № 1058, з урахування вимог ст. 46 Закону України № 1058 (не більш ніж за три роки для дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отримання пенсії у випадку смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). Враховуюче зазначене, на запит нотаріуса, який надійшов 09 червня 2021 року, було надано відповідь про те, що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 08 червня 2018 року по 28 лютого 2021 року склав 67 848,42 грн. Таким чином, Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на запит приватного нотаріуса КМНО Захарченко В.В. була надана неповна довідка про розмір невиплаченої пенсії, а саме не зазначено розмір заборгованості за період з 01 березня 2015 року по 07 червня 2018 рік. 24 листопада 2021 \~ \~ \~ \~року позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, та просила зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області видати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. довідку про розмір пенсії [PERSON] , яка була неодержана ним за життя, за період з 01 березня 2015 року по 07 червня 2018 року для включення до складу спадщини. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року відмовлено [PERSON] у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснено, що спір за вирішенням якого позивач звернулась до адміністративного суду має приватноправовий характер та належить до цивільної юрисдикції. Фактично відповідачем обмежено суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном, що є неправомірним. Просить суд: - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на невиплачену пенсію за період з 01 березня 2015 року по 07 червня 2018 року; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області виплатити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) невиплачену пенсію, яка належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , за період з 01 березня 2015 року по 07 червня 2018 року; - судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Лисенко Л.В., яка діє на підставі Ордеру серії АА № 1172507 від 23 грудня 2021 року, в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.58). Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 08 лютого 2022 року надав до суду Відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що Головне управління заперечує проти позовних вимог позивача та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , який помер [INFO] перебував на обліку в Селидівському об`єднаному управлінні та отримував пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа в період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2015 року. 01 березня 2015 року наведену вище пенсію було призупинено до з`ясування фактичного місця проживання, за поновленням пенсійних виплат, переведенням або зі скаргою на дії органів Фонду [PERSON] не звертався, що підтверджується довідкою про розмір нарахованої та фактично отриманої пенсії. Матеріалами справи встановлено, що нарахування пенсії померлому [PERSON] припинилось з березня 2015 року та за життя останнім у встановленому законом порядку не було оскаржено дії компетентного органу Пенсійного фонду України щодо не нарахування та не виплати у спірний період пенсії, тобто за життя спадкодавець не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування та виплату йому пенсії. Отже, не нарахована пенсія не увійшла до складу спадщини, право на яку має позивач, у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія. Право на нарахування пенсії та її виплату згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить. Відповідач як спадкоємець не має права на те майно, яке за життя спадкодавця не було йому нараховано. У цій справі позивач пред`явила позовну вимогу про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату сум пенсії, на які на її думку мав право спадкодавець [PERSON] , але не отримав їх за життя, що не відповідає способу захисту прав позивача, як спадкоємця. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі (а.с.59-63). 12 лютого 2022 року від представника позивача [PERSON] адвоката Лисенко Л.В. до суду надійшла Відповідь на відзив, згідно з якою вказала, що позивач не погоджується з доводами викладеними у Відповіді на відзив по даній справі з огляду на наступне. Відповідач посилається на те, що [INFO] померлому [PERSON] виплату пенсії було призупинено до з`ясування фактичного місця проживання, за поновленням пенсійних виплат не звертався, у зв`язку з чим з 01 березня 2015 року виплата пенсії не нараховувалась. Разом із Відзивом на позовну заяву надана Довідка, яка в графі розмір нарахованої пенсії містить виключно - нуль. Позивач вважає, що відповідач вчиняє протиправні дії, направлені на ненадання суду інформації щодо розміру невиплаченої пенсії померлого [PERSON] . Померлому [PERSON] Пенсійним Фондом була призначена виплата пенсії довічно. Відповідачем зазначено про призупинення виплати пенсії померлому [PERSON] , до з`ясування фактичного місця проживання. Однак, такого терміну як «призупинення» виплати пенсії не міститься в Законі України № 1058, крім того, до Відзиву на позовну заяву суду не надано належним чином засвідчену копію рішення Пенсійного фонду України. Таким чином відповідач посилаючись на припинення виплати пенсії та її не нарахування не надає жодним чином засвідчену копію відповідного рішення, що суперечить ч. 1 ст. 49 Закону України № 1058. Відповідач порушив право власності померлого [PERSON] на право мирного володіння своїм майном, а саме пенсією, яка була призначена довічно. Відповідачем не доведено, про наявність жодної вини померлого [PERSON] , та не надано рішення про припинення виплати пенсії, таким чином спадкоємець [PERSON] має право на спадкування всього майна, яке належало [PERSON] при житті. Позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право власності в порядку спадкування на частину недоотриманої пенсії, а, отже, вона є такою, що прийняла спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України). Просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в прядку спадкування за законом (а.с.66-72). Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача [PERSON] адвоката Лисенко Любові Валеріївни до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст.4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України способом захисту цивільних прав є визнання права. У судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.11). Зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 травня 2021 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що [INFO] в м. Торез Донецької області помер [PERSON] , [INFO] (а.с.16). З Листа Відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03 липня 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримував пенсію за віком. Помер [INFO] , актовий запис №338 від 27 травня 2021 року. Недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до складу спадщини [PERSON] , на даний момент складає 67 848,42 грн. Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим вищезазначену суму недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину (а.с.20-21). 01 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. було заведено спадкову справу № 20/2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.18-19). Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 жовтня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії у сумі 67 848 гривень 42 копійок (а.с.22). З Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , перебував на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримував пенсію за віком відповідно до ст. 114 ч. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), як внутрішньо переміщена особа. Пенсійна справа взята на облік з виплатою пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2015 року. Пенсія зараховувалась на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» 5 числа кожного місяця. На підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування виплату пенсії [PERSON] було призупинено з 01 березня 2015 року до з`ясування місця фактичного проживання (рішення про припинення виплати пенсії не формувалось). Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону № 1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Враховуючи зазначене, на запит нотаріуса, який надійшов до управління 09 червня 2021 року, було надано відповідь про те, що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 08 червня 2018 року по 28 лютого 2021 року склав 67 848,42 грн. У відповіді було зазначено, що сума недоотриманої пенсії буде зменшена в залежності від дати звернення до територіального управління Пенсійного фонду України особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину (а.с.23). Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі № 200/17219/21 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та роз`яснено, що спір, за вирішенням якого позивач звернулася до адміністративного суду, має приватноправова характер та належить до цивільної юрисдикції (а.с.24-27). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадковою масою є недоотримана пенсія, що залишилася після смерті батька позивача [PERSON] за період з 08 червня 2018 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 67 848,42 грн., оскільки ця сума увійшла до складу спадщини. Проте позивач не погоджується із рішенням відповідача про нарахування недоотриманої пенсії батька за період з 08 червня 2018 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 67 848,42 грн. та зазначає, що пенсія повинна бути також нарахована за період з 01 березня 2015 року по 07 червня 2018 року. З огляду на вищевикладене, щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на невиплачену пенсію за період з 01 березня 2015 року по 07 червня 2018 року, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~способом захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до\~ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , на підставі чого отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 01 жовтня 2021 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. на спадщину, яка складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії у сумі 67\~848, 42 грн., таким чином, приватним нотаріусом визнано за [PERSON] право власності на недоотриману пенсію, яка залишилася після смерті батька, [PERSON] за період з 08 червня 2018 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 67 848,42 грн. Як вбачається з Довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у березні 2015 року розмір нарахованої пенсії [PERSON] становить 1116,24 грн.; за період з 01 квітня 2015 року по 07 червня 2018 року включно розмір нарахованої пенсії становить 0,00 грн.; розмір фактично виплаченої пенсії за період з 01 березня 2015 року по 07 червня 2018 року включно становить 0,00 грн. (а.с.64). Отже, у березні 2015 року розмір нарахованої та невиплаченої пенсії [PERSON] становить 1116,24 грн., а за період з 01 квітня 2015 року по 07 червня 2018 року включно пенсія [PERSON] не нараховувалася. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону. Так, у відповідності до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщена особа, перебував на обліку в Селидівському об`єднаному управлінні та отримував пенсію за віком. З 01 березня 2015 року виплату пенсії [PERSON] було призупинено, але нарахування за березень 2015 року відбулося у розмірі 1116,24 грн. [INFO] [PERSON] помер. Проте, припинення виплати пенсії [PERSON] здійснено з 01 квітня 2015 року, тобто за життя [PERSON] , але останній у встановленому законом порядку не оскаржив дії відповідача, тобто за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб поновити нарахування пенсії, а отже, суми пенсії за період з 01\~квітня 2015\~року по\~07\~червня 2018\~року включно йому за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після смерті [PERSON] . Отже, недоотримана сума пенсії [PERSON] , який помер [INFO] , за період з 01 квітня 2015 року по 07\~червня 2018\~року включно, на яку позивач просить суд визнати право власності та зобов`язати відповідача її виплатити, не увійшла до складу спадщини у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума пенсії, а право на її призначення та виплату згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить. [PERSON] помер [INFO] , тобто через п`ять років від дати прийняття відповідачем рішення про припинення виплати пенсії, а отже, [PERSON] , як спадкоємець, не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано і спадкодавець дій відповідача із не нарахування вказаних виплат не оскаржував. У зв`язку із тим, що виплата пенсії [PERSON] за період з 01 квітня 2015 року по 07 червня 2018 року включно була припинена, за життя він не звертався до органів Пенсійного фонду та не оскаржив рішення про припинення виплат, тому пенсія за даний період не ввійшла до складу спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вищевикладене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 лютого 2020 року по справі № 243/2404/19-ц, а також у постанові від 16 грудня 2020 року по справі № 428/12730/19. Суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог в цій частині, оскільки [PERSON] за життя не здійснено пенсійних нарахувань, починаючи з 01 квітня 2015 року по 07 червня 2018 року включно, а отже, [PERSON] не набула право на отримання ненарахованої пенсії [PERSON] за період з 01 квітня 2015 року по 07 червня 2018 року включно. З\~\~огляду на\~викладене,\~з врахуванням\~встановлених у\~судовому засіданні\~обставин,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги щодо\~визнання за\~ [PERSON] \~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~на невиплачену\~пенсію за\~березень 2015\~року у\~розмірі 1116,24\~грн.\~підлягають задоволенню\~та стягненню\~з відповідача на користь позивача. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. п. 1 пункту 1 частини 2 ст.\~4\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270,00 грн. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 908 грн. (а.с.30). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , а саме про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії померлого батька у розмірі 1116,24 грн. Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн., що є пропорційним до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial