Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

18 січня 2022 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 04 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Ободівської сільської ради. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Проте, сімейне життя не склалося через втрату почуття любові та поваги, а також відсутність взаєморозуміння. Виявилось, що у сторін несумісні характери та різні погляди на життя в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння. Позивач впевнена, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З вересня 2021 року сторони шлюбних стосунків не підтримують, та не проживають спільно. З цих причин примирення неможливе. Враховуючи наведені вище обставини позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » та вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала та просила задоволити. Додатково зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 18 лютого 2022 року та 09 березня 2022 року не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань, а також відзиву на позов не подавав. На адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 04 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, за актовим записом №10. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач підтримує позовні вимоги, відповідач заперечень щодо позову не висловлював. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, та відповідно розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved