Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2021 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину [PERSON] у новому розмірі у твердій грошовій сумі 1800,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що вказаної суми не вистачає на утримання дитини, оскільки її матеріальний стан погіршився, а дитині необхідне відповідне харчування, одяг, лікувально-оздоровчі процедури та відпочинок. Донька поступила в Стрийський коледж Львівського національного університету природокористування, у зв`язку з чим позивач оплачує навчання, проживання в гуртожитку, дорожні витрати. Також зазначає, що донька часто хворіє та перебуває на обліку «Д» в педіатра, має сколіоз грудного відділу хребта ІІ ступеня, порушення постави, міопія, проблеми із зором, хронічний холецистит, хронічний тонзиліт. Зважаючи на вищенаведене, оскільки суми аліментів, які сплачує відповідач, не вистачає, просить збільшити їх розмір, що стягується згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2021, та визначити їх у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити. Зазначила, що її фінансове становище не дає змоги самостійно сплачувати дитині навчання та проживання в гуртожитку, оскільки 1800 грн в місяць, які сплачує відповідач, не вистачає навіть на повноцінне харчування та придбання необхідних речей. Її фінансове становище погіршилося, оскільки стан здоров`я дитини потребує збільшення витрат, а також з часу поступлення доньки у коледж з`явилися інші витрати, пов`язані з навчанням, проживанням у гуртожитку та регулярними проїздами з дому до навчального закладу. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, а також просить не брати до уваги подану ним довідку про доходи, оскільки така є неправдивою. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, однак, подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що стабільно сплачує аліменти на дитину в розмірі 1800 грн і не відмовляється від них; додатково допомагає дитині, однак, документально підтвердити це не може; будь-якого нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів не має; на даний час перебуває незареєстрованому шлюбі; його заробітна плата складає 4200 грн; здійснює догляд за матір`ю-пенсіонером. Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.05.2006. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.03.2005. Згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2021, з урахуванням матеріального становища позивачки та відповідача, ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину [PERSON] в твердій грошовій сумі - 1800,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно висновку лікаря-спеціаліста Дрогобицької міської поліклініки від 12.01.2022, [PERSON] перебуває на обліку сімейного лікаря з приводу різного виду хвороб, в тому числі хронічних. З договору № П-2/4 про надання платної освітньої послуги вбачається, що такий укладено 20.08.2021 між Стрийським коледжом Львівського національного аграрного університету (Заклад) та [PERSON] (Замовник) про фінансові зобов`язання Замовника щодо оплати освітньої послуги, яка надається Закладом; здобувач освіти - [PERSON] ; денна форма навчання4 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 28500 грн, з яких - 4750 грн за кожний семестр окремо. При цьому, позивачем надано дублікати чеків про оплату за навчання [PERSON] ; платник - [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Статтею 192 СК України регламентовано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. При встановленні потреби в утриманні неповнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень. Разом з тим, прожитковий мінімум є мінімальною гарантією загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, і кожен з батьків повинен надавати дитині щомісячно утримання у достатньому розмірі. Тобто, надання батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує тільки мінімальні потреби дитини, а батьки повинні сприяти забезпеченню гармонійному розвитку дитини, не обмежуючись мінімумом. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягуваних аліментів, суд з`ясовує усі обставини, які мають значення для справи. Зважаючи на викладене, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру, визначених раніше судом в сумі 1800 грн, аліментів, оскільки такий є недостатнім для забезпечення нормального рівня проживання дитини, а фінансове становище позивачки погіршилося, зважаючи на необхідні витрати, пов`язані з утриманням дитини. Водночас, суд бере до уваги відсутність заборгованості по сплаті аліментів, що стверджується відповідним розрахунком, наданим відповідачем. Проте, подані останнім медичні довідки щодо стану здоров`я [PERSON] не можуть беззаперечно свідчити про те, що вона перебуває на його утриманні. Будь-яких інших доказів, які б вказували на наявність у відповідача зобов`язань щодо витрат на утримання інших осіб, останнім не подано та не здобуто таких судом на час розгляду справи. У свою чергу, суд не бере до уваги довідку про доходи, надану відповідачем, оскільки така не відповідає офіційному документу (відсутність відповідних підписів та печатки). При цьому, відповідач у своєму відзиві вказує на непостійні заробітки, які складають у середньому на місяць 7000 - 10000 грн. Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходиться дитина, зростання її витрат, пов`язаних з утриманням доньки, зокрема, стан здоров`я дитини, а також враховуючи матеріальне становище відповідача, суд дійшов переконання, що позов слід задоволити частково, змінивши розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.04.2021, та стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на неповнолітню доньку в розмірі 2500 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття. Крім цього, слід зазначити, що вимога позивачки про стягнення зміненого розміру аліментів з дати звернення з позовом до суду не може підлягати задоволенню, так як згідно роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, то згідно із ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved