Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

У січні 2022 року позивач через свого представника - адвоката Благодєтєлєву Є.Я. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON] , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2019 року, який був зареєстрований в Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 373. Мають з відповідачем малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності між ними взаєморозуміння. Протягом останнього року сімейні відносини між нею і відповідачем погіршилися. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Наміру поновлювати сімейні відносини не мають. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із нею. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, зазначивши, що від сплати аліментів не ухиляється, про що надав платіжні доручення про перерахування грошових коштів. Згідно з частиною четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 08 червня 2019 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 373. Після реєстрації шлюбу дружиною було прийнято прізвище « [PERSON] ». Також судом установлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Після припинення шлюбних відносин між сторонами дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а саме відсутності між сторонами взаєморозуміння, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, зокрема, обоюдне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що відповідач в своїй заяві просила залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, прізвище дружині після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] ». Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд виходить з наступного: Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому слід мати на увазі, що спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. В даному випадку факт звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів свідчить про наявність спору щодо надання відповідачем утримання дитині, а тому добровільна сплата відповідачем аліментів не є підставою для відмови в позові. Суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, з урахуванням матеріального стану сторін, всіх інших обставин, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід визначити в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 12.01.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення розвитку дитини і матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини в такому розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 992 грн. 40 коп. У свою чергу, відповідно до закону позивач звільнена від сплати судового збору в частині вимоги про стягнення аліментів. За таких обставин у зв`язку із задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., а також у дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved