Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

04 листопада 2022 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовувала тим, що 22 серпня 1981 року [PERSON] (надалі позивач) уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований міським Палацом одруження в м. Полтаві, про що складено запис за №1914. Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей, які вже мають власні сім`ї та проживають окремо від батьків. Позивач зазначає,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~складається,\~останнім часом\~між позивачем\~та відповідачем\~виникли непорозуміння\~та конфлікти\~через несумісність\~характерів,\~різні погляди\~на сімейне\~життя.Намагання позивача\~зберегти сім`ю\~ні до\~чого не\~призвели та\~не дали\~позитивного результату,\~подальше спільне\~життя і\~збереження шлюбу\~позивач вважає\~неможливим.Шлюб позивач та відповідач розривають вперше. Підстав для примирення позивач не вбачає. Майнових спорів між позивачем та відповідачем не має. 26 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, часта місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 22 серпня 1981 року [PERSON] (надалі позивач) уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований міським Палацом одруження в м. Полтаві, про що складено запис за № 1914. Від спільного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, які мають окремі сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, продовжувати подальше спільне життя не бажає. Так, відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу. Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене\~та враховуючи\~ті обставини,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~а шлюб\~між позивачем\~та відповідачем\~розірванню,\~оскільки подальше\~збереження шлюбу\~без взаємної\~згоди -\~є неможливим.

Outcome: approved