Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

26 січня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 4000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що з 15.06.2014 вони з відповідачем перебувають в шлюбі. За час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . В даний час вони припинили спільне проживання, проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач в добровільному порядку не надає. Одній позивачці важко утримувати дитину. Відповідач працює та має стабільні заробітки. Маючи постійний дохід від виконання робіт, відповідач аліменти нікому іншому не сплачує, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Тому вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. на утримання дитини. 08 лютого 2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 16 лютого 2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що заперечує щодо заявлених вимог, вважає позов необгрунтованим. Зазначив, що позивачка не надала доказів матеріального становища сторін, його заробітку, та що вказане нею сума необхідна для матеріального утримання дитини. Стверджує, що після припинення сімейних стосунків, він постійно надавав матеріальну допомогу на утримання дочки і надалі буде виконувати свої батьківські обов`язки, але зазначена сума в позовній заяві значно завищена і не відповідає його доходу та матеріальним можливостям. На даний час він працює у ПСП «Довіра» на посаді агронома, має постійний заробіток. Просить стягувати з нього щомісячно на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 10.03.2022 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої доводи викладені у відзиві та зазначив, що він повністю утримував дитину і дружину. Зазначив, що робота у ПСП «Довіра» є єдиним джерелом доходу, інших осіб в нього на утриманні немає, він є здоровим. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 15 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб в Верхівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2014 (а.с.9). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.2016 (а.с.8). З довідки №26 від 26.01.2022, виданої Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області встановлено, що [PERSON] , 1992 року народження, зареєстрована та проживає разом зі своєю дочкою [PERSON] , 2016 року народження, за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підтвердження заперечень щодо заявленого позову відповідачем надано до суду довідку №5 від 15.02.2022 видану ПСП «Довіра», з якої вбачається, що [PERSON] працює на ПСП «Довіра» з 10.04.2019 на посаді агронома; середньомісячна заробітна плата становить 6500 грн. (а.с.21). Інших доказів про працевлаштування та розмір доходів, неможливості сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, відповідачем суду не надано. Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя. Станом на 2022 рік (час розгляду справи) відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 гривень, з 1 липня 2744 гривні, з 1 грудня 2833грн. Відповідач у своєму відзиві просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Заява про зміну способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі на частку) від позивачки не надходила. При цьому суд позбавлений права самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки таке право належить позивачу. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 490/4522/16-ц та у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18. Згідно з ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому суд, враховуючи позиції сторін, виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та взаємного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставин для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 26.01.2022, та до досягнення нею повноліття. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial