Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

13.01.2022 року [PERSON] , звернувся до суду із заявою за участю заінтересованої особи - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, в якій просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] в смт. Славське Сколівського району Львівської області. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 17.01.2022 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати судового засідання. Заява обгрунтована тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , після смерті котрої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, яке вона прийняла після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , шляхом спільного проживання разом з ними на час їх смерті та актичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак юридично не оформила свої спадкові права. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 16 грудня 2021 року заявник звернувся у Сколівську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак у зв`язку з пропуском ним шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщиини, а також у зв`язку з тим, що спільне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою не було зареєстровано, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вимоги заяви заявник обґрунтовує тим фактом, що до моменту смерті матері він доглядав за нею, допомагав по господарству, приносив продукти, ліки, тощо, а після смерті організовував поховання. На даний час заявник доглядає та утримує будинок і присадибну ділянку, які належали матері. Внаслідок зазначених обставин заявник вказує, що вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном померлої і відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Інші спадкоємці, які б претендували на спадщину після смерті [PERSON] , відсутні. Крім цього, заявник на підтвердження обставин, викладених у заяві, посилається на Акт № 12 від 13.05.2021 року, складений комісією у складі начальника відділу соціального захисту населення Славської селищної ради, спеціаліста відділу соціального захисту населення Славської селищної ради, спеціаліста відділу соціального захисту населення Славської селищної ради, депутата округу та сусідів, у якому зазначено, що [PERSON] здійснює догляд за житловим будинком по [ADDRESS] , на час огляду будинок перебував у задовільному стані, здійснено косметичний ремонт. Також встановлено, що у заявника наявні правовстановлюючі документи на майно, видані на ім`я спадкодавців, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок та технічний паспорт на житловий будинок. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, але попередньо від його представника адвоката Змінчак Л.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі її довірителя, вказавши, що вимоги заяви підтримує та просить такі задовольнити, з підстав, викладених в такій. Заінтересована особа Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, однак 08.02.2022 року за вх. № 600 завідувачем Сколівської ДНК [PERSON] подано до суду клопотання, в якому він просить розгляд справи проводити без участі заінтересованої особи, вказавши, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, врахуваши заяву заінтересоваї особи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, ч.1 ст.315 ЦПК України містить перелік категорій справ про встановлення факту, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.11.2021 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Факт родинних відносин заявника з матір`ю підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2021 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, сформованого 09.12.2021 року за № 00034102976. Згідно копій повторних свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 12.03.2021 року Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , фактично вступивши в управління і володіння майном, однак юридично не оформила свої спадкові права. Вказане підтверджується\~довідкою №\~474,\~виданою 13.05.2021\~року Славською\~селищною радою\~Стрийського району,\~Львівської області. Факт належності спірного майна [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Славської селищної ради депутатів трудящих від 28.10.1962 року за № 75/18. 16 грудня 2021 року заявник звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] і до смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Згідно листа завідувача Сколівською державною нотаріальною конторою №1100/01-16 від 16.12.2021 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. З положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Одним із доказів вступу [PERSON] в управління та володіння спадковим майном є, зокрема, наявність у нього оригіналу свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації, відповідно до якого житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належав його батькам [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконкому Славської селищної ради депутатів трудящих від 28.10.1962 року за № 75/18. Крім цього, доказом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном є також і Акт № 12 обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , відповідно до тексту якого комісією у складі начальника відділу соціального захисту населення Петришина О.М., спеціаліста відділу соціального захисту населення Свердун З.І., депутата Ареф`єва М.Д., сусідів [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що [PERSON] , 1953 року народження проживає в житловому будинку по [ADDRESS] , здійснює догляд за будинком та його утримує. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] , спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved