Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

21 січня 2022 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до суду, посилаючись на наступні обставини. Вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 травня 2007 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з нею. За рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Донька досягла повноліття, на час подачі позову є студенткою денної форми навчання Київського національного торгівельно-економічного університету. Відповідач має можливість матеріально утримувати доньку під час навчання, оскільки він є працездатним, працює офіційно, інших аліментних зобов`язань не має. Донька потребує матеріальної допомоги батька під час навчання, сама вона утримувати доньку не має можливості , тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження по справі. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 191,199-201 СК України підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні обставини. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що 17 травня 2007 року розірвано шлюб між сторонами, який був зареєстрований 21 березня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 218. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №456, яка на час звернння до суду з даним позовом досягла повноліття. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 19.01.03-02/Ц/238/17 від 01.02.2018 р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з лютого 2004 року і по теперішній час. [PERSON] є студентом Київського національного торговельно-економічного універститету. Навчається на 1 курсі факультету економіки, менеджменту та психології , форма навчання денна. Строк закінчення навчання - 30 червня 2025 р. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто повнолітніх дочку, які продовжують навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зобов`язані утримувати обидва батьки. Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суду не представлено, натомість суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі, жодних доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі суду відповідачем не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Суд, даючи оцінку доказам наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обов`язок надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. . Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку, що не суперечить нормам Сімейного кодексу, тому, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів в частці від заробітку підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) на період навчання повнолітньої доньки, але не більш як до досягнення нею 23 років. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 940 грн. 00 коп.

Outcome: approved