Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що у листопаді поточного року за місцем роботи позивача (ТОВ «Гудінвест») надійшла постанова про звернення стягнення на доходи боржника від 10.11.2021 року. ВП № 67420049. Дану постанову було винесено та направлено за місцем роботи третьою особою виконавцем Хохловим К.К. З мобільного додатку «ДІЯ» позивачка дізналася, ідентифікатор доступу до вказаного виконавчого провадження. Згідно даних вказаної постанови, вказане провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 60770, який виданий 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Кредитний договір № 26251043192103 від 18.01.16 року нібито укладеного ПАТ «Банк кредит Дніпро» з [PERSON] , та стягнення на користь відповідача заборгованості в розмірі 55330,81 гривня та витрати за вчинення виконавчого напису 50 грн. \~ \~ \~ \~ Згідно з даними сайту АСВП отриманих за допомогою відповідного ідентифікатору доступу, встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження є тільки скан-копія однієї сторінки Заяви про надання кредиту/ Кредитний договір № 26251043192103 ( на якій від руки дописано: 18.01.16 року) та виконавчого напису № 60770, який виданий 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Для встановлено підстав здійснення вищевказаного виконавчого напису було направлено адвокатській запит до відповідача та вказаного приватного виконавця. На запит адвоката від відповідача нічого отримано не було. На адвокатський запит від вказаного приватного виконавця надійшли скап копії 2-4 сторінки Заяви про надання кредиту/ Кредитний договір № 26251043192103 та Графік платежів/ Розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Заява про надання кредиту/Кредитний договір № 26251043192103 не свідчить про те. що між позивачем та ПАТ «Банк кредит Дніпро» було укладено кредитний договір, оскільки цей документ не містить узгоджені умова про розмір відсоткової ставки, штрафні санкції. На графіку платежів/ Розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки підпис від імені позивачки підписалася невідома особа, це не її підпис. За будь-яких обставин на сторінці 2 Заяви про надання кредиту / кредитний договір № 26251043192103 вказана дата повного погашення кредиту 30.11.2021 року. Тобто право вимоги за останньою сумою платежів за кредитом у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» виникло саме 30.11.2017 року, а за вчиненням виконавчого напису відповідач до нотаріусу звернувся 25.05.2021 року, тобто із пропуском трирічного строку від виникнення останнього права вимог за кредитом. Вказаний у виконавчому написі кредитний договір, а по факту Заява про надання кредиту/ Кредитний договір № 26251043192103- КР нотаріально посвідчена. Таким чином,дії вказаного нотаріусу із вчинення вказаного виконавчого напису не відповідали приписам Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/8. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Украденим між банком та позивачем правочин не був посвідчений нотаріально, тому наявні безумовні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості за боржником. Таким чином, оскільки в момент вчинення спірного виконавчого напису відсутні правові підстави для його вчинення, тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. У зв`язку із чим, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено незаконно, оскільки вчинено не на оригіналі кредитного договору, без доказів того, що позивачем було укладено саме кредитний договір та отримано якісь кошти за договором, без доказів безспірності. На підставі вищенаведеного, позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 60770 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» заборгованості на загальну суму 55380,81 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису 50 грн., таким що не підлягає виконанню. Ухвалою від 24.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву та заперечення на відзив. Ухвалою суду від 24.11.2021 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 25.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 60770 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів у розмірі 55380,81 гривня та заборонено здійснювати будь-які виконавчі дії. Відповідач у відзиві\~ заперечує проти задоволення позовних вимог.\~ В обґрунтування заперечень зазначає, що 18 січня 2016 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та позивачем було укладено Кредитний договір № 26251043192103. 26 листопада 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимог № 477/16 у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Кредит Дніпро» є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у тому числі і за кредитним договором № 26251043192103 від 18.01.2016 року. Відповідач зазначає, щодо твердження позивача, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності заборгованості, чим порушив вказані норми закону. Відповідач вважає, що ним виконано вимоги передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального Остапенко Є.М., вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис вчинений 11.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 60770, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 55380,81 гривня, не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Вважає, що витрати на професійну допомогу правничу допомогу є не спів мірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не надано жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку , також, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже, суд не має підставі для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, тобто в цій частині судових витрат позивачу однозначно повинно бути відмовлено. На підставі вищенаведеного відповідач просить відмовити у задоволені позову позивачу. Третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялися поштою, заяв чи клопотань до суду не надходило Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так судом з`ясовано, що відповідач звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. із заявою про вчинення нотаріального напису за кредитним №26251043192103 від 18.01.2016 року. 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис за № 60770 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором262510431921 від 18.01.2016 року у розмірі 55380,81 грн. (а.с. 10) 25.10.2021 року представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів » було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження ( вих. № 4383137) до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. від 09.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67420049 з виконання виконавчого напису № 60770 виданого 25.05.2021 року (а.с.6). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. від 10.11.2021 року за ВП 67420049 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника з [PERSON] у сумі 55380,81 грн. (а.с.7) Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд вказаної ухвали ВАСУ, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку такими положеннями: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п.\~4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 25.05.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,\~88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Водночас доказів, які б підтверджували належене завчасне повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язання до звернення до нотаріуса, відповідач не надав. Отже, на думку суду, у даному випадку, відповідачем не доведено, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №\~826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). На підтвердження надання правової допомоги представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги від 15.11.2021 року, який укладений між [PERSON] , та адвокатом Вельможко О.О; акт розрахунок вартості та прийому передачі виконаних робіт та розрахунків за Договором про надання правничої допомоги на загальну суму 4\~600 гривень. Наданими доказами підтверджений обсяг наданих адвокатом послуг, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, є співмірними із складністю справи, а тому вказані витрати підлягають стягненню в повному обсязі із відповідача. Отже, за правилами\~ ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору (908 грн. за подання позову та 454 за заяву про забезпечення позову) на суму 1362 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 4600 грн.

Outcome: approved