Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

27 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності та визнання права власності, вказуючи, що 21.10.2006 року вона з відповідачем уклали шлюб, від якого мають двох спільних дітей. Рішенням суду від 14.06.2011 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування в шлюбі, за спільні кошти ними було придбано житловий будинок в с.Сари. Договір купівлі-продажу було укладено на ім`я [PERSON] . Оскільки, відповідач вважає, що будинок належить повністю йому, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. 31 серпня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.02.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим за зареєстрованим мсісцем проживання, про що свідчить поштове повідомлення. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21.10.2006 року зареєстрували шлюб, який рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 14.06.2011 року було розірвано. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Згідно довідки Гадяцької міської ради від 03.08.2021 року №1464 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.06.2008 року [PERSON] продала, а [PERSON] прийняв у власність житловий будинок за [ADDRESS] за 8000 грн. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до вимог ч. 3ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі наданих доказів суд встановив, що спірне майно було придбано сторонами під час їх перебування в шлюбі.

Outcome: approved