Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сідоров В.М. звернувся до суду із позовом до АТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 58190 від 11 червня 2021 року. В обґрунтування позову зазначає, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Вариводи Д.В. перебуває виконавчий напис № 58190 від 11.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., яким запропоновано стягнути з неї на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість, що виникла по кредитному договору. Про виконавче провадження № 66067412 та про наявність виконавчого напису нотаріуса позивачка дізналась у вересні 2021 року, коли на її адресу надійшла постанова приватного виконавця про відкриття провадження. Крім того, позивачці стало відомо що приватним виконавцем винесені постанови про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2021 року зупинено стягнення по виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису № 58190 від 11.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2022 року витребувано докази. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але на адресу суду від її представника адвоката Сідорова В.М. надійшла заява в якій просить справу розглядати без їхньої участі, просить позов задовольнити в повному обсязі, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача АТ «Перший Український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, хоча на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , яка є Боржником за Кредитним договором № 2001267310901 від 13 березня 2019 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Перший Український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк». Боржником допущено прострочення платежів за Кредитним договором № 2001267310901 від 13 березня 2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.09.2020 по 26.04.2021. Сума заборгованості складається з: заборгованість за сумою кредиту - 4745,65 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7775,23 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 24896,18 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1166,51 грн; суми плати за вчинення виконавчого напису - 500 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 39083,57 грн. 12.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. відкрито виконавче провадження № 66067412 з виконання виконавчого напису № 58190, виданого 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 39083,57грн. 12.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. винесено постанову про арешт майна боржника № 66067412 з виконання виконавчого напису № 58190, виданого 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 39083,57грн. 12.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Вариводою Д.В. винесено постанову про арешт коштів боржника № 66067412 з виконання виконавчого напису № 58190, виданого 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 39083,57грн. З заяви № 2001267310901 від 13 березня 2019 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, встановлено що договір укладено між [PERSON] та АТ «Перший Український міжнародний банк» за яким сума кредиту становила 10000 грн. зі строком погашення 12 місяців. З заяви від 08.06.2021 АТ «Перший Український міжнародний банк» приватному нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вбачається, що заявник просить вчинити виконавчий напис на кредитному договорі № 2001267310901 від 13 березня 2019 року та вказати, що виконавчий напис може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Крім того, вбачається, що додатками до вказаної заяви були: кредитний договір; копія реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; розрахунок суми заборгованості; копія довіреності представника заявника. З виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 2001267310901 вбачається, що 13.03.2019 боржнику [PERSON] надано кредит згідно договору 2001267310901 від 13 березня 2019 року. Заборгованість за даним кредитним договором перед АТ «Перший Український міжнародний банк» станом на 26.04.2021 складає 38583,57. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4745,65 грн; прострочена заборгованість за процентами - 7775,23 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 24896,18 грн; строкова заборгованість за процентами - 1166,51 грн. З врахуванням встановлених обставин суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині доповнення переліку після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості , зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті Постанови 22 лютого 2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі, згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів також втратив чинність з цього дня. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц вказавши, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо а) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; б) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відтак, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. У виниклому спорі заборгованість [PERSON] є спірною, оскільки позивач її не визнає шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також має місце порушення підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, де зазначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Однак, відповідач вимоги про погашення боргу не отримував. Крім того, відсутні будь-які докази про отримання позивачем такого повідомлення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, а отже, вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1362 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved