Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 09.07.2021 року звернулась заявник [PERSON] із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та призначити її, [PERSON] опікуном [PERSON] . В своїй заяві [PERSON] вказує те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] і є сусідкою [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що рішенням Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області від 29.04.2016 року № 12 «Про затвердження рішення опікунської ради № 1 від 27.04.2016 року» заявницю призначено опікуном над одиноким [PERSON] , [INFO] , інвалідом ІІ групи по псих захворюванню. Повідомляє, що до 2016 року за [PERSON] доглядала [PERSON] , однак вона отримала групу інвалідності, у зв`язку з чим не мала змоги надалі здійснювати належний догляд за [PERSON] . У вказаній заяві також просить призначити судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликається і на те, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства у зв`язку з хронічним психічним захворюванням, яке призводить до обмеження його життєдіяльності, а саме: самообслуговування, спілкування, контролю за своєю поведінкою, трудової діяльності, навчання. Звертає увагу на те, що [PERSON] не в змозі повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, через що перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Сколівська центральна районна лікарня» Львівської області, відтак потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. В судове засідання 01.04.2022 року заявник та заінтересована особа не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] \~підлягає задоволенню\~з наступних підстав. Згідно зі ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1\~ст. 293 ЦПК України). Главою 2 Розділу ІV ЦПК України\~врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. [PERSON] , [INFO] , згідно з випискою з акту до справи серії ВТЭ-1 № 029104 від 15.04.1988 року є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с. 8). Як стверджується у заяві, до 2016 року за [PERSON] доглядала [PERSON] , однак вона отримала групу інвалідності, у зв`язку з чим не мала змоги надалі здійснювати належний догляд за [PERSON] . Заявник [PERSON] є сусідкою [PERSON] . Відповідно до рішення Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області від 29.04.2016 року № 12 «Про затвердження рішення опікунської ради № 1 від 27.04.2016 року» заявника [PERSON] призначено опікуном над одиноким [PERSON] (а.с.10). Через стан свого здоров`я [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно себе обслуговувати. Відповідно до\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється\~цивільним кодексом\~і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1\~ст. 239 ЦПК України). Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта від 15.10.2021 року № 549 КНП Львівської обласної ради Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним розладом у формі важкої розумової відсталості в ступені імбецильності. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с. 28-29). Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч. 1\~ст. 41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Стаття 63 ч. 4 ЦК України\~визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. \~ \~ \~ \~Аналізуючи при цьому як норми\~ЦК України\~так і\~ЦПК України\~у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм\~ЦК\~та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Заявник просить призначити її опікуном над сусідом, про що вказує у заяві. Обмежень, передбачених\~ст. 64 ЦК України\~щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено. За таких обставин в інтересах [PERSON] , [INFO] , суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника [PERSON] опікуном її сусіда [PERSON] , [INFO] . Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому\~статтею 299 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 40 ЦК України\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved