Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 54370,04грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 30.06.2011р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 10500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за що зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, але свої зобов`язання за договором відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 26.11.2017р. за нею виникла вказана заборгованість, яка складається з 8046,57грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16922,94грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 26335,29грн. - пеня, а також штрафи у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. та процентної складової в сумі 2565,24грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки на його користь. В судове засідання представник позивача, явку якого в судове засідання ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 16.10.2019р. визнано обов`язковою (а.с.121), не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином (а.с.168). Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання також не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання були повідомлені належним чином, що згідно ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому, відповідачка подала до суду заперечення проти позову (в розумінні ст.191 ЦПК України - відзив на позовну заяву), у яких просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позовна заява є необгрунтованою, а доводи позивача є надуманими, а також те, що сплив строк позовної давності (а.с.50-52), на що позивач подав відповідь на заперечення (в розумінні ст.179 ЦПК України - відповідь на відзив), спростовуючи доводи відповідача (а.с.57-62). Приймаючи до уваги неявку належним чином повідомлених сторін, які не повідомили суд про причини своєї неявки, суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Встановлено, що 30.06.2011р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за яким остання отримала кредит у розмірі 10500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за що зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Свої зобов`язання за договором відповідачка не виконала, внаслідок чого станом на 26.11.2017р. виникла заборгованість в сумі 54370,04грн., яка складається з 8046,57грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16922,94грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 26335,29грн. - пеня, а також штрафи у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. та процентної складової в сумі 2565,24грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором станом на вищезазначену дату (а.с.7-8), виписками банківського розрахунку за період з 01.01.1999р. по 06.06.2018р. (а.с.63-70), а також випискою по картковому рахунку станом на 10.06.2020р. (а.с.128-133), з яких вбачається, що відповідачка користувалася виданими їй згідно кредитного договору від 30.06.2011р. кредитними картками № [NUMBER] з терміном дії до березня 2015 року та № [NUMBER] з терміном дії до квітня 2018 року. Суд не приймає до уваги посилання відповідачки про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання нею платіжних карток, а також факту надання їй кредиту, оскільки це спростовується наявними у матеріалах справи доказами. Враховуючи приписи ст.526, ч.1 ст.530, ст.ст.610, 629, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1054, ст.1056-1 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 8046,57грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 16922,94грн., є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені в сумі 26335,29грн. та штрафів у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 2565,24грн., які значно перевищують суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками за його користування, то, враховуючи положення п.6 ч.1 ст.3 та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно яких загальними засадами цивільного законодавства та водночас засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість, суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості за пенею і штрафами з 29400,53грн. (26335,29грн. + 500,00грн. + 2565,24грн. = 29400,53грн.) до 5000,00грн., а всього з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 8046,57грн. + 16922,94грн. + 5000,00грн. = 29969,51грн. Посилання відповідачки щодо спливу строку позовної давності суд також не приймає до уваги, оскільки строк виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, визначений в межах дії строку кредитної картки, а саме: відповідно до березня 2015 року та квітня 2018 року, а позивач звернувся до суду з позовом 13.12.2017р.; крім того, з розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідачка частково погашала кредит і останні платежі з погашення кредиту було здійснено у 2017 році, а відтак підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні. Також, згідно ч.ч.1, 2 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1600,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial