Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

25 січня 2022 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), в якому просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 серпня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що складено актовий запис № 1449. 26 січня 2022 року на запит суду від Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 17). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 січня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 18). В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з квітня 2021 року вони з дружиною припинили фактичні шлюбні відносини, стали один для одного чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не мають, спільного сімейного бюджету не ведуть, втратили почуття любові. Зазначив, що подальше спільне життя в якості подружжя неможливе. Вказав, що від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 30). 22 березня 2022 року до суду надійшла письмова заява позивача про розгляд справи без його участі, в якій також [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Поштове відправлення разом із судовою повісткою на 22 березня 2022 року направлялось на зареєстровану адресу відповідачки, однак поштове відправлення з такою повісткою повернулось до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 31-34). Враховуючи викладене, зважаючи на зміст пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відповідачка є належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання. Від відповідачки 22 березня 2022 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій [PERSON] зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 серпня 2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 1449 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06 червня 2018 року, актовий запис про народження № 619 (а.с. 10). Згідно з частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, то, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог. З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір відповідно до квитанції № 0.0.2433626969.1 від 25 січня 2022 року в сумі 992 грн 40 коп., і суд вирішив позовну заяву задовольнити, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved