Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

20 грудня 2021 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 26 серпня 2017 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через постійні сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Також зазначила, що вони з відповідачем спільно не проживають з грудня 2020 року. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на електронну пошту суду 24.02.2022 року надав заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 26 серпня 2017 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 290 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через постійні сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припиненні, з грудня 2020 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо місця проживання дитини, однак позивачка зазначила, що між подружжям не вирішено питання щодо поділу спільно нажитого майна. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй шлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 908,00 гривень судового збору. На підставі викладеного, 12, 13, 19, 77, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

Outcome: approved