Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в обгрунтування якого вказав, що з 1995 року постійно та безперервно проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.12.1979 року, вказаний будинок був розділений між батьками позивача, де [PERSON] , було виділено 47/100 ідеальних частин та [PERSON] , виділено 53/100 ідеальних частин. Належні [PERSON] частки вказаного будинку згідно вироком Коростишівського суду Житомиської області від 10.09.1981 року у справі №1-79, були конфісковані та пізніше придбані [PERSON] , яка фактично стала власником всього будинку. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, тому як єдиний спадкоємець позивач зайнявся оформленням спадщини проте з`ясувалось, що право власності на вказаний будинок у матері позивача [PERSON] оформлено лише на 53/100 частки, таким чином позивач більше 10 років користується майном, право власності на частину якого не зареєстроване будь за ким, хоча наявні докази придбання цього майна матір`ю позивача в 1990 році. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 47/100 ідеальних частин будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав, представник відповідача надіслав до суду заяву в якій просить розгляд справи залишити на розсуд суду. Відзив станом на день розгляду справи до суду не надходив. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше Суд, дослідив надані докази та приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . В свідоцтві про право на спадщину за законом вказано, що спадкоємцем всього майна [PERSON] , 1946 р.н., що складається з 53/100 часток житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням виконкому Коростишівської міської ради народних депутатів від 01.03.1989 року №85, було вирішено безгосподарні житлові будинки та конфісковані частини будинків продати громадянам міста згідно затверджених актів оцінки, в тому числі в додатку №1 передбачено продаж 47/100 частки будинку, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , вартість якого становила 2044,00 крб. В квитанції від 04.1990 року зокрема вказано призначення платежу: «за конфісковану частину будинку» та сума 2044, 00 крб. платником якої зазначено [PERSON] . З інформації з Державного реєстру речових правна нерухоме майно. Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що [PERSON] є власником 53/100 часток будинку за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності. Як зазначено у довідці виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 16.07.2017 №20/Л-737/0210, будинок (частина будинку), що за адресою: [ADDRESS] , на балансі Коростишівської міської ради не перебуває. В будинковій книзі, за адресою: [ADDRESS] , домоволодільцем вказано [PERSON] та зокрема [PERSON] . Відповідно до акту депутата Коростишівської міської ради Нагорної Н.П. від 09.08.2021 року, [PERSON] , зареєстрований, проживає та постійно користується будинком за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи, що позивач добросовісно заволодів майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати по [ADDRESS] , тобто фактично володіє вказаним майном, та на це майно не претендують інші особи, позивач отримав це майно за обставин і за таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього, то суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю. На підставі ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України,

Outcome: approved