Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

06.12.2021 року до Трускавецького міського суду Львівської області звернулась адвокат Вернієвська О.Б. в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано згідно рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02.12.2014 року. Під час шлюбу у них народились син [PERSON] , [INFO] та дочка: [PERSON] , [INFO] . Вищевказаним рішенням суду, дочку [PERSON] залишено проживати з матір`ю. Згідно з рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 30.01.2014 року по цивільній справі № 457/1883/13-ц за позовом позивачки, до відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання дочки та сина в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, починаючи з 04.12.2013 року і до досягнення ними повноліття. [INFO] донька [PERSON] досягла повноліття та стягнення аліментів припинилось. Не даний час донька є студенткою Харківського Національного Економічного університету ім. Семена Кузнеця, денного відділення (платна форма навчання), 2 курсу, факультету економіки і права, період навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року, не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем у встановлений судом строк не був поданий відзив. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого в 15 грудня 2008 року відділом РАГС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки виданої 12.11.2021 року Харківського Національного Економічного університету ім. Семена Кузнеця, [PERSON] є студентом другого курсу, факультету економіки і права (термін навчання до 30 червня 2024 року). Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] продовжує навчання на денній формі, що стверджується довідкою Харківського Національного Економічного університету ім. Семена Кузнеця виданої 12.11.2021 року, вчиться на платній формі навчання, проживає в гуртожитку, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги. Як зазначено позивачкою в позові, то відповідач проживає у Республіці Польщі, тому має змогу сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн., тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки суд також враховує й те, що позивачкою були понесені витроати на оплату навчання та проживання в гуртожитку, що стверджується копіями квитанцій, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 06.12.2021 року - дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, приписів сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред"явлення позову до суду та до закінчення сином навчання та/або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, у відповідності до того, яка з цих обставин настане першою. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5500 грн., при цьому надає копію квитанції на вказану суму. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки представником позивача - адвокатом Вернієвською О.Б. подані належні докази щодо обсягу наданих послуг адвоката і виконаних ним робіт та їх вартості, зокрема: договір про надання адвокатських послуг від 16.11.2021 року, розрахунок на оплату послуг професійної правничої допомоги, розрахункова квитанція № 12 від 16.11.2021 року про сплату позивачкою 5500,00 грн. за надані послуги, тому суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved