Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

представник ТОВ «Черкасиенергозбут» в позовній заяві просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 7960 грн. 56 коп., посилаючись на те, що 01.01.2019 позивачем за об`єктом побутового споживача боржника відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивач вказав, що між ним та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії споживачу вважається укладеним з дати відкриття особового рахунку за об`єктом споживача (пункт 3.2.13 ПРРЕЕ). Відповідно до пункту 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, боржник сплачує рахунок протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, тобто до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Використовуючи електроенергію, боржник, як споживач, не виконував свого обов`язку щодо плати за її використання, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідачем станом на 01.10.2021 спожито електричну енергію на суму 7 960 грн., 56 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. На виконання вимог п. 7.2 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті ТОВ "Черкасиенергозбут", відповідачу було надіслано платіжний документ для погашення заборгованості за використану електричну енергію. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги останнім не виконуються. Станом на день звернення до суду з вищевказаним позовом заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком боржника становить 7 960 грн., 56 коп. що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань та порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з постачання та розподілу електричної енергії. 03.02.2021 на адресу: [ADDRESS] було направлено вимогу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за грудень 2020 в сумі 2 898 грн. 72 коп. Відповідно до п. 5.11. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку визначеному ПРРЕЕ. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів ТОВ «Черкасиенергозбут», що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 22.12.2021 по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Ватутінського міського суду Черкаської області http://vt.ck.court.gov.ua, розміщеному на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет, а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Ухвалою суду від 04.03.2022 постановлено провести заочний розгляд вказаної цивільної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов ТОВ «Черкасиенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування від 26.03.2010 [PERSON] є власником 2/5 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до розрахунку нарахувань по активній електроенергії за період з липня 2020 по липень 2021 року за квартирою [ADDRESS] , наявна заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію в сумі 7 960 грн. 56 коп. (а.с. 27-28). Крім того, на підтвердження своїх доводів позивач надав договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в якому не вказано укладення договору, ім`я та адреса споживача послуг, а також відсутні підписи договору (а.с. 12-16). Таким чином,\~матеріалами справи\~встановлено,\~що за\~адресою:\~ [ADDRESS] , надавались послуги з постачання електричної енергії, яка споживалась користувачем, та за користування якими частково погашалась заборгованість. Власником 2/5\~квартири є [PERSON] . Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно зі статтею 162 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на. задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону України до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, - поводження з побутовими відходами. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-УШ індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до пп. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-УШ індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства в строки, встановлені відповідними договорами За правилом ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до\~п.\~62\~ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом, об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова\~позиція викладена\~у постанові\~Верховного Суду\~України від\~20.04.2016 № 6-2951 цс 15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. На час звернення позивача із позовом до суду, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам, регулюються Законом України № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312. Відповідно до\~п.\~7\~Постанови Національної\~комісії,,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 14\~березня 2018\~року №\~3\~2\~«Про затвердження\~Правил роздрібного\~ринку електричної\~енергії))\~(далі\~-\~Правила)\~договір про\~постачання електричної\~енергії постачальником\~універсальних послуг\~укладається шляхом\~приєднання до\~умов договору\~про постачання\~електричної енергії\~постачальником універсальних\~послуг,\~опублікованого в\~засобах масової\~інформації та\~на веб-сайті\~постачальника,\~шляхом оплати\~рахунка,\~отриманого від\~постачальника універсальної\~послуги,\~або фактичного\~споживання будь-яких\~обсягів електричної\~енергії (за\~умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до пункту 1-2.8 Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної\~послуги не\~може відмовити\~побутовому та\~малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Пунктами 2.1.2, 2.1.4 Правил оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на. території діяльності відповідне го оператора системи. Договір споживача, про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Відповідно,\~до п.\~1.2.15\~Правил укладення,\~внесення змін,\~продовження строку\~дії чи\~розірвання будь\~якого із\~договорів,\~передбаченого цими\~Правилами,\~здійснюється відповідно\~до вимог\~законодавства та\~цих Правил.\~Для договорів,\~які укладаються\~шляхом приєднання\~до умов\~договору,\~укладення договору\~можливе шляхом\~підписання заяв-приєднань,\~оплати виставленого\~рахунку,\~споживання будь-якого\~обсягу електричної\~енергії (за\~умови відсутності\~направлених заперечень\~щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі .(в установленому законодавством порядку). Пунктом 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії зазначено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач. Згідно ч. 1ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З огляду на викладене, зважаючи на цивільно-правову природу договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічний договір), виходячи із встановленої у ст. 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, враховуючи що відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надав жодних заперечень на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача стосовно укладення із власником житлового будинку договору про постачання електричної енергії. Той факт, що договір не підписано, не впливає на такий висновок суду, оскільки про прийняття умов договору свідчать конклюдентні дії відповідача, які полягають у споживанні наданої послуги та часткової їх оплати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 7\~960 грн. 56 коп. Згідно із ст.141\~ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. А тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.. На підставі ЗУ від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», ЗУ від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, ст. 525, 526, 610,\~630,\~633,\~634\~ЦК України,\~та

Outcome: approved