Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 565 від 12 січня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню, та про стягнення з ТОВ "Вердикт Капітал" на його користь безпідставно стягнуті кошти за зазначеним виконавчим написом у розмірі 18140 грн. 93 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 12.01.2021 року нотаріусом вчинений виконавчий напис № 565, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною, було стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 15883,57 грн., а також стягнуто з [PERSON] 1588,36 грн. основної винагороди приватного виконавця, 669,00 грн. витрат виконавчого провадження. Позивач посилаючись на те, що оскільки виконавчий напис нотаріусом було вчинено без наявності усіх передбачених законом документів та з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що при зверненні до нотаріуса для вчинення виконавчого напису були надані всі документи, зазначені в п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису були дотримані всі вимоги чинного законодавства. Крім того, позивачем були зроблені хибні висновки, не враховано, що основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження не були стягнуті та перераховані на адресу стягувача, а тому вони не можуть стягуватися з ТОВ "Вердикт Капітал", оскільки він не отримував дані кошти. Третя особа не надіслала до суду жодних заяв по суті справи. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було видано виконавчий напис № 565 від 12.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 15883,57 грн. (а.с.14). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною було відкрито виконавче провадження ВП №64466419 (а.с.16). Згідно повідомлення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. в межах виконавчого провадження № 64466419 стягнуто з [PERSON] 18140,93 грн., з яких 15883,57 грн. боргу за виконавчим документом, 1588,36 грн. основної винагороди приватного виконавця, 669 грн. витрат виконавчого провадження (а.с.19). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір №0714\\011284-ZP від 01.03.2013 р. не посвідчений нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Капітал", та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення безпідставно стягнутих коштів. Статтею 1212 ЦК України визначені загальні положення про зобов`язання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Згідно із зазначеною нормою ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, по якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року по справі № 623/363/20. Однак, враховуючи, що згідно повідомлення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. в межах виконавчого провадження № 64466419 стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" лише суму боргу у розмірі 15883,57 грн., а інші кошти в сумі 2257,36 грн. були стягнуті з [PERSON] як основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача лише ті кошти, які були стягнуті та перераховані на адресу стягувача. Також наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1816 грн.

Outcome: partial