Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та [PERSON] про зняття арешту з квартири [ADDRESS] , накладеного постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Стець Д.Д. від 23 червня 2010 року, посилаючись на те, що вона на даний час є іпотекодержателем спірної квартири та має право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на нею. В судове засідання позивач не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву про слухання даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явились без поважних причин, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 2 ч. 1 п. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Відповідно до вимог ст. 27 ч. 2 цього Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката; 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] , з метою забезпечення виконання останнім зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ними цього ж дня. 28 січня 2021 року АТ «Райфайзен Банк Аваль» відступив право вимоги за вказаним кредитним договором та договором іпотеки АТ «Оксі Банк», а той, в свою чергу, цього ж дня відступив право вимоги за вказаним кредитним договором та договором іпотеки ТОВ «Фінстрим». Цього ж дня ТОВ «Фінстрим» відступив право вимоги за вказаним кредитним договором та договором іпотеки [PERSON] . Постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Стець Д.Д. від 23 червня 2010 року на вказаний об`єкт нерухомого майна накладено арешт. Відповідно до вимог ст. 7 ч. 1 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 24 ч. 1 цього Закону відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Відповідно до вимог ст. 36 ч. 1 цього Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 37 ч. 1 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Таким чином, [PERSON] є іпотекодержателем спірної квартири та має право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на нею. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved