Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Керівник Яворівської окружної прокуратури Львівської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Івано-Франківської селищної ради Львівської області до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] на початку місяця вересня 2016 року в після обідній час, порушуючи встановлений порядок раціонального використання та відновлення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) виданим уповноваженим органом, маючи прямий умисел направлений на незаконну порубку дерев, використовуючи бензопилу в якості засобу для незаконної вирубки лісу, перебуваючи в 12 кварталі 10 видділі Природного заповідника «Розточчя» Яворівського національного природного парку, що в адміністративних межах села Верещиця Яворівського району Львівської області, що є територією природного заповідного фонду загальнодержавного значення, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів спиляв одне дерево виду «Дуб», діаметром пня 84 см, внаслідок чого заподіяв шкоду Яворівському національному природному парку на загальну суму 12594 гривень. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Білецької М.О. від 03.11.2021року задоволено клопотання обвинуваченого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.246 КК України, на підставі ст.49 КК України та кримінального провадження закрито. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №12016140350001383 від 10.09.2016 відносно [PERSON] , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Цивільний позов Яворівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Яворівської міської ради Львівської області до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної злочином залишено без розгляду. Вказана шкода в добровільному порядку [PERSON] не відшкодована. Отже, протиправними діями відповідача завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 12594 грн. Правова відповідальність за вказані правопорушення передбачена ст. 105 Лісового кодексу України. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Івано-Франківської селищної ради Львівської області, шкоду в розмірі 12594 грн, що підлягає стягненню на рахунок для зарахування коштів, що розподіляються між державним та місцевими бюджетами. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивача Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Представники третіх осіб природного заповідника "Розточчя" та Яворівського національного природного парку в судове засідання не з`явилися, за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 15.03.2022, є дата складення повного судового рішення 21.03.2022. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Білецької М.О. від 03.11.2021 року задоволено клопотання обвинуваченого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.246 КК України, на підставі ст.49 КК України та кримінального провадження закрито. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №12016140350001383 від 10.09.2016 відносно [PERSON] , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Цивільний позов Яворівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Яворівської міської ради Львівської області до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної злочином залишено без розгляду. Відповідно до польової відомості начальника Верещицького ПНПВ Слободи А.Р. від 09.09.2016 року розмір шкоди заподіяної об`єкту ПЗФ внаслідок самовільної рубки одного дерева дуба в кв12 вид 10 Верещицького ПОНДВ проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», розмір шкоди, заподіяної незаконною рубкою одного дерева становить - 12594 гривень. Главою IV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 №43, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Таким чином збитки, завдані унаслідок незаконної порубки дерев на території с. Верещиця - в адміністративних межах Івано-Франківської селищної об`єднаної територіальної громади, підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Івано-Франківської селищної ради на розподільчий казначейський рахунок за кодом класифікації доходів бюджету (кодом платежу) 24062100. Судом встановлено, що Яворівською окружною прокуратурою 05.11.2021 до Івано-Франківської селищної ради скеровано листа за №14.59/05-25-2854 вих.-21 від 05.11.2021 про те, що ухвалою суду від 03.11.2021 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Внаслідок дій [PERSON] завдано 12594 грн шкоди, які відшкодовуються в користь місцевого бюджету Івано-Франківської селищної ради. Водночас, Івано-Франківська селищна рада листом №02-15/4338 від 11.11.2021 вказала, що позовна заява з приводу стягнення на користь місцевого бюджету з [PERSON] суми спричинених збитків внаслідок скоєння ним кримінального правопорушення Івано-Франківською селищною радою не подавалась, оскільки органу місцевого самоврядування була не відома інформація по даному факту. Разом з тим, в листі №02-15/4922 від 01.12.2021 Івано-Франківська селищна рада просила окружну прокуратуру представляти інтереси Івано-Франківської селищної ради у судовому процесі щодо стягнення 12594 грн шкоди з [PERSON] на рахунок, вказаний органом місцевого самоврядування. Згідно ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою про захист інтересів держави. У відповідності до ст.23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом. Підставою для здійснення представництва прокуратурою у вказаних правовідносинах є наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок завданої шкоди навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією . Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишню природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації заподіяної навколишньому природному середовищу шкоди. В силу ст.69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. У відповідності до положення п.1 ч.2 ст.105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Зі змісту ст.107 Лісового кодексу України вбачається, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушень законодавства, у розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди №6 від 27.03.1992 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц встановлено, що законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювана шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК України покладено на відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння [PERSON] шкоди навколишньому природному середовищу та дана шкода відповідачем добровільно не сплачена, а тому вона підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки, згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved