Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

17.09.2021 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява Львівського міського центру зайнятості (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення коштів у розмірі 8428,66 грн. та 2270 грн. судових витрат. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач звернулася до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи та було надано статус безробітного з 16.07.2020 року відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої заяви. За час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] отримувала матеріальне забезпечення допомогу по безробіттю за період з 16.07.2020 року по 02.12.2020 року у сумі 24799,28 грн. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», отримана інформація від ПФУ про період зайнятості особи [PERSON] , а саме про працевлаштування з 16.10.2020 року до фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаду керуючого магазином згідно наказу від 15.10.2020 року №11-к та отримання нею заробітної плати і відповідно [PERSON] підлягала зняття з обліку як безробітна з 16.10.2020 року. [PERSON] як зареєстрована безробітна не виконала свого обов`язок та не повідомила Львівський міський центр зайнятості про своє працевлаштування з 16.10.2020 року. Позивач зазначила, що в результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського центру зайнятості про зайнятість нею у фізичної особи-підприємця, [PERSON] безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримувала допомогу з безробіття за період з 16.10.2020 року по 02.12.2020 року у сумі 8428,66 грн., оскільки належала до зайнятого населення. При цьому, Львівським міським центром зайнятості скеровано відповідачу повідомлення про необхідність повернення коштів у сумі 8428,66 грн., однак таке залишилося без реагування. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 05.11.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 11.00 год. 28.12.2021 року. 28.12.2021 року розгляд справи відкладено на 09.02.2022 року. 09.02.2022 року розгляд справи відкладено на 29.03.2022 року. У судові засідання 28.12.2021 року, 09.02.2022 року та 29.03.2022 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. При цьому, 29.03.2022 року відповідач подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила позов задовольнити. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Згідно з ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Львівський міський центр зайнятості є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд), що діє від імені Фонду відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення». 16.07.2020 року [PERSON] звернулася до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи. Статус безробітного [PERSON] було надано 16.07.2020 року на підставі заяви відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». Як вбачається із підписаної [PERSON] заяви про надання/поновлення статусу безробітного, відповідач підтвердила, що «…не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно та ознайомлена з правами та обов`язками безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей». За час перебування на обліку як безробітна [PERSON] отримувала у центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», отримана інформація від ПФУ про працевлаштування з 16.10.2020 року до фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаду керуючого магазином згідно наказу від 15.10.2020 року №11-к та отримання нею заробітної плати. Згідно акту №3 від 19.03.2021 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» з метою ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітної [PERSON] . За результатами даної перевірки встановлено, що [PERSON] прийнята на роботу до фізичної особи-підприємця [PERSON] 16.10.2020 року (наказ №11-к від 15.10.2020 року) та звільнена з роботи 30.11.2020 року (наказ №16-к від 30.11.2020 року). Позивач зазначив, що в результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського центру зайнятості про прийняття нею на роботу, [PERSON] безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримувала допомогу з безробіття за період з 16.10.2020 року по 02.12.2020 року у сумі 8428,66 грн., оскільки належала до зайнятого населення. З наданого позивачем нарахування допомоги по безробіттю та платежі, вбачається що [PERSON] надлишково виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 16.10.2020 року по 02.12.2020 року у сумі 8428,66 грн., і яка підлягає поверненню. Згідно повідомлення щодо відшкодування коштів №10-1485/21 від 02.04.2021 року [PERSON] вказано на необхідність повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю за період з 16.10.2020 року по 02.12.2020 року сума коштів у розмірі 8428,66 грн. Однак у добровільному порядку кошти не було повернуто. Норми права,які\~підлягають застосуванню\~при вирішенні\~спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Відповідно до пункту частини 1 статті 4\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» в Україні до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Вимогами частини 1 статті 2\~цього Закону передбачено, що безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19\~вересня 2018\~р.\~№ 792 , центр зайнятості\~припиняє реєстрацію\~безробітного з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту). Підпунктом 2 пункту 1 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказ Міністерства\~розвитку економіки,\~торгівлі та\~сільського господарства\~України 06\~квітня 2020\~року №\~624 виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792. Відповідно до\~статті 36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» застраховані особи,\~зареєстровані в\~установленому порядку\~як безробітні,\~зобов`язані своєчасно\~подавати відомості\~про обставини,\~що впливають\~на умови\~виплати їм\~забезпечення та\~надання соціальних\~послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. \~Незастраховані особи, яким виплачується забезпечення та надаються соціальні послуги за цим Законом, виконують обов`язки та несуть відповідальність, так як і застраховані особи. Тобто, у разі якщо особа отримала допомогу по безробіттю без наявності на те підстав то вона зобов`язана добровільно повернути безпідставно отриману суму, в іншому разі відповідна сума виплаченої по безробіттю допомоги стягується з неї у встановленому законом порядку. Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов`язують із укладенням ними трудового договору/контракту, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення або наявність такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.\~\~\~\~ Як вбачається із повідомлення щодо відшкодування коштів №10-1485/21 від 02.04.2021 року [PERSON] вказано на необхідність повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю за період з 16.10.2020 року по 02.12.2020 року сума коштів у розмірі 8428,66 грн. З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнала, суд дійшов висновку про задоволення позову, відтак з відповідача підлягає стягненню кошти в сумі 8428,66 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 1135 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 1135 гривень.

Outcome: approved