Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Відповідач [PERSON] відзив та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Судом встановлено, що [PERSON] 13 липня 2021 року біля 05 години, перебував на березі річки Дністер в урочищі „Суржа" с. Ленківці Дністровського району Чернівецької області. [PERSON] діючи з прямим умислом, з метою незаконного вилову риби, встановив у річці Дністер заборонене знаряддя лову - одну риболовну сітку довжиною 50 м висотою 2,5 м розміром вічка 60*60мм. 13 липня 2021 року, біля 07 години, [PERSON] за допомогою встановленої сітки вчинив незаконний вилов двох лящів, однієї плітки звичайної, одного окуня та одного вирезуба причорноморського, чим порушив п.3.14, п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства. Своїми діями [PERSON] завдав збитків рибному господарству на загальну суму 10442 гривні. Зокрема, ця обставина стверджується вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі №717/1071/21 від 26 серпня 2021 року. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено ухвалу, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Шкода, яку [PERSON] заподіяв державі, розрахована згідно „Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року №1209 та Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2012 року №1030 „Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)". Заподіяну шкоду відповідач добровільно не відшкодував. Відповідно до ст. 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 та п. 4. ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст.ст. 37, 47 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 34, 63 Закону України „Про тваринний світ, п. 3.15, 4.4 „Правил любительського і спортивного рибальства", затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року, „Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України" затверджених ПКМУ від 21 листопада 2011 року №1209, Постановою КМУ №1030 від 07 листопада 2012 року, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved