Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 13 січня 2022 року надійшла указана цивільна справа для розгляду за підсудністю. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 16 жовтня 2010 року між ним і відповідачем був зареєстрований шлюб Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 830. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Тому позивач просить шлюб розірвати (а.с.1-2). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.27-28). Ухвалою судді від 18 січня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с.29-30). Від позивача 07 квітня 2022 року до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив судові витрати покласти на нього (а.с.36). Відповідач 07 квітня 2022 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.37). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 16 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 830 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові та поваги між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюб та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved