Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця і до повноліття дітей. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час ще не розірвано, оскільки справа про розірвання шлюбу за її позовом знаходиться в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області і ще не розглянута. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не має іншої родити та інших утриманців, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в зв`язку з чим вона звернулась до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків. 04.03.2022 року відповідач за № мобільного телефону [NUMBER] повідомив, що проти позову не заперечує, що підтверджується телефонограмою секретаря судових засідань Туркалової І.В. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 16.02.2022 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої доньки. Відповідно до ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, не фізично здоровим, інших утриманців не має, а позивачка перебуває у важкому матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Виходячи з принципу справедливості та розумності, вимог ст. 183 СК України та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати які складаються з судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved