Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Княгинин, Демидівського району Рівненської області. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначив про те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі, на земельні ділянки право власності на які підтверджуються державним актом на право на земельну ділянку серії ІV-РВ № 020937 виданий 21 грудня 2001 року та державним актом на право на земельну ділянку ІV-РВ № 020938, виданим 21 грудня 2001 року. У позовній заяві позивач [PERSON] вказує про те, що маючи намір прийняти спадщину 15 листопада 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Мельник А.Б. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини. Причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] стало те, що він часто хворів, а також віддаленість місця проживання від місцезнаходження спадкового майна. Його мати [PERSON] на день смерті проживала одиноко в с. Княгинине, Демидівського району Рівненської області. З вказаних підстав позивач [PERSON] у позовній заяві просив визнати поважними причини пропуску ним строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини, та визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги підтримав та пояснив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в с. Княгинине Демидівського району Рівненської області та кожен з них мали у власності земельні ділянки, що були їм передані, як членам колгоспу в рахунок належного права на земельну частку (пай). Після смерті батьків залишилося спадкове майно - земельні ділянки. Він не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка пережила батька [PERSON] , оскільки проживав у Львівській області, часто хворів та виїжджав за кордон. Крім того, між ним та його рідним братом [PERSON] (відповідачем по справі) була домовленість про те, що [PERSON] оформить спадщину після смерті батьків на своє ім`я, а пізніше йому передасть у власність одну земельну ділянку (пай). Проте, брат [PERSON] такої домовленості не виконав, спадщину після смерті батьків не оформив, у зв`язку з чим він вирішив особисто прийняти спадщину. Позивач [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Галіяш В.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги позивача задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив про те, що позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує (а.с. 20). В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ухвалою суду від 6 квітня 2022 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог позивача (звукозапис судового засідання від 6 квітня 2022 року). Суд, заслухавши вступне слово позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, що ґрунтується та повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, приходить до висновку, про відсутність підставі для задоволення позову з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Ухвалою суду від 3 грудня 2021 року прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та відкрито провадження у справі № 558/666/21. Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року судом витребувалися відомості про те, чи була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та чи складався ним заповіт на випадок смерті. 23 грудня 2021 року судом проведено підготовче засідання у цивільній справі № 558/666/21. Сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань по суті розгляду справи до суду не подавали. Судом по даній цивільній справі призначалось судове засідання на 17 січня, 31 січня, 16 лютого, 1 березня та 6 квітня 2022 року. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7) [PERSON] помер [INFO] в с. Княгинин Демидівського району Рівненської області. Із змісту довідки Демидівської селищної ради № 557 від 26 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] , 1917 р.н., який помер [INFO] , на момент смерті проживав з дружиною [PERSON] , 1931 р.н. (а.с. 15). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) [PERSON] померла [INFO] в с. Княгинин Демидівського району Рівненської області. Із змісту довідки Демидівської селищної ради № 558 від 26 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] , 1931 р.н., яка померла [INFO] , на момент смерті проживала одиноко (а.с. 14). Дослідженими копіями державного акта на право приватної власності на землю ІV-РВ № 020937, державного акта на право приватної власності на землю ІV-РВ № 020938 (а.с. 18, 19) та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5604215992018, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5604216082018 (а.с. 18-25), встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки площею по 4,17 га. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено із досліджених в судовому засіданні Інформаційних довідок зі спадкового реєстру №67296954 від 15 листопада 2021 року та № 67296967 від 15 листопада 2021 року (а.с. 16, 17) заповіти на випадок своєї смерті [PERSON] не складала та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не заведена. Із досліджених в судовому засіданні Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №68086939 від 13 січня 2022 року та № 68086923 від 13 січня 2022 року (а.с. 53, 54) встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , на випадок своєї смерті [INFO] склав заповіт, що був посвідченим у Княгининській сільській раді Демидівського району Рівненської області за р. № 73. Спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заведена. В силу вимог ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено із змісту повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Мельник А.Б. №02-14/164 від 15 листопада 2021 року (а.п. 11) [PERSON] роз`яснено право звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Із змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 88) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено із змісту дослідженого рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2007 року в цивільній справі № 2-38/2007 за позовом [PERSON] до Княгининської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно (а.с. 95, 96) за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з прилеглими до нього будівлями, розташованими в [ADDRESS] ; майновий пай члена КСП «Відродження» згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії РВ №0096449; земельну ділянку площею 4,17 га згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-РВ№020938; майновий пай члена КСП «Відродження» згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії РВ №0096448; земельну ділянку площею 4,17 га згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-РВ№020937, як спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2007 року в цивільній справі № 2-38/2007 встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , за заповітом складеним [PERSON] 12 травня 2000 року, у зв`язку з чим судом було визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме: на житловий будинок в [ADDRESS] , майновий пай члена КСП «Відродження» згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії РВ №0096449 та земельну ділянку площею 4,17 га, що належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-РВ№020938. Крім того, із змісту рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2007 року в цивільній справі № 2-38/2007 встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим судом було визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме: на майновий пай члена КСП «Відродження» згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії РВ №0096448 та земельну ділянку площею 4,17 га, що належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-РВ№020937. У рішенні Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2007 року в цивільній справі № 2-38/2007 зазначено про те, що [PERSON] , як син [PERSON] та [PERSON] , відмовився від належної йому частки спадщини після смерті батьків на користь [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час розгляду справи позивач [PERSON] підтвердив те, що йому було відомо про звернення відповідача [PERSON] до суду із позовною заявою, що містила вимоги про визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] . Крім того, позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив те, що між ним та його братом [PERSON] (відповідачем по справі) була домовленість, що саме [PERSON] успадкує майно, що залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] . Ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як передбачає абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Повідомлені в судовому засіданні позивачем [PERSON] обставини свідчать про те, що позивач достовірно був обізнаний про час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , а також про прийняття спадщини після їх смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься у ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Під час розгляду справи судом позивач [PERSON] та його представник - адвокат Галіяш В.О. не надали до суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б наявність у позивача [PERSON] об`єктивних обставин, що перешкоджали б, чи створювали б позивачеві істотні труднощі для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Посилання позивача [PERSON] та його представника - адвоката Галіяш В.О. про неможливість звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через хворобу, необхідність лікування, а також у зв`язку з виїздом у відрядження за кордон не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Проте, посилання позивача та його представника, як на поважні причини пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (хворобу, необхідність лікування, виїзд у відрядження за кордон), суперечить обставинам встановленим рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2007 року в справі №2-38/2007, що набрало законної сили. При вирішенні справи суд враховує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» №28342/95). В судовому засіданні судом не встановлено обставин, що унеможливлювали б чи створювали б позивачеві істотні труднощі для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . При цьому, суд враховує, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] до звернення позивача з позовною заявою до суду про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини минуло більше сімнадцяти років. З вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не доведеними належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим у задоволені позовних вимог позивача слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в позові, понесені позивачем витрати на оплату судового збору суд залишає за позивачем. У позовній заяві позивач [PERSON] , обгрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 15, 16, 321, 1216, 1218, 1220, 1233, 1268, 1272, 1297 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed