Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі Позивач) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до відокремленого структурного підрозділу «Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» (надалі по тексту - Відповідач), третя особа: Управління Держпраці у Черкаській області, який уточнила до відкриття провадження у справі, про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов мотивовано тим, що позивач працювала у Відповідача на посаді викладача та концертмейстера. Наказом Відповідача від 29.06.2021 №15-к за п.1 ст. 40 КЗпП України позивача звільнено з посад викладача та концертмейстера коледжу з 30.06.2020 за скорочення штату працівників. З наказом про звільнення її було ознайомлено 29.06.2021 під підпис, проте відсутнє підтвердження того, що у день звільнення їй видано копію наказу про звільнення, як того вимагає ст. 47 КЗпП України. Управлінням Держпраці у Черкаській області встановлено, що її вивільнення проведено з порушенням вимог ст.42, ст.47 та ст. 49-2 КЗпП України. Роботодавцем не надано жодних доказів проведеного аналізу кваліфікації та продуктивності праці працівників, однорідні посади яких скорочуються та які можуть бути звільнені з цих підстав. Доказів порівняння вищої кваліфікації позивача та інших працівників підприємства, що залишилися на роботі, відповідач не надав. На момент звільнення позивача, відповідач не пропонував усі наявні вакантні посади працівнику. Позивач зазначає, що її середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 14214,20 грн., моральну шкоду оцінює у розмірі 10000,00 грн. Про порушення своїх трудових прав позивач дізналася 09.08.2021, отримавши лист Управління Держпраці у Черкаській області. Просить суд визнати поважними причини пропуску строків позовної давності, установлених ст.233 КЗпП України та поновити ці строки. Визнати незаконним та скасувати наказ директора відокремленого структурного підрозділу «Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» від 29.06.2021 № 15-к про звільнення її з посади викладача та концертмейстера за п.1 ст.40 КЗпП України. Поновити її на посаді викладача та концертмейстера відокремленого структурного підрозділу «Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» з 29.06.2021. Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток (середню заробітну плату) за час вимушеного прогулу з розрахунку 200,20 грн. на день, починаючи з 29.06.2021 по день винесення рішення, розмір якого на момент звернення позивача до суду складає 14214,20 грн., стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у сумі 10000 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У судовому засідання Позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що після першого звільнення, коли вона судом була поновлена на роботі, директор коледжу повідомив, що навантаження у неї буде в декілька годин, хоча в інших викладачів навантаження визначено на рівні 1,5 ставки. Щорічне навантаження на педагогів визначає директор, завуч з урахуванням думки завідуючого відділом музичного мистецтва, а їй кожен рік навантаження зменшували. На цикловій комісії її повідомили, що вона підлягає вивільненню, хоча у неї було переважне право на залишення на роботі. Вона працює вже близько 40 років, а у деяких викладачів, які залишились на роботі, немає навіть вищої освіти. Після звільнення їй видали трудову книжку, чи видавали наказ про звільнення не пам`ятає. Рейтингові показники є незаконними для їх врахування при звільненні, оскільки вони Законом не передбачені. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав, заявлених у ньому, просив його задовольнити. Суду пояснив, що за скороченням штату Відповідач звільнив тільки одну [PERSON] . Після першого звільнення за скороченням штату суд поновив її на роботі, проте через півроку вона повторно була звільнена з цих же підстав. Директор та завуч розподіляли навантаження, а позивачу не надавали години, хоча в інших працівників навантаження становило 1,5 ставки. Щодо законності підстав звільнення [PERSON] звернулася до Управління Держпраці, яке встановило порушення трудового законодавства. Тільки після отримання відповіді з Держпраці позивач дізналася про порушення і у неї виникло право на позов, тому є підстави для поновлення строку звернення до суду. Представник позивача зазначає, що під час вирішення питання про скорочення штату не встановлювалося переважне право на залишення на роботі, факти непритягнення до відповідальності, освіта, нагороди. Відповідач не довів, що при скороченні штатів працівників було дотримано вимоги закону. Акт Управління Держпраці в Черкаській області про перевірку Відповідача свідчить про порушення прав Позивача. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала заяву про застосування строків позовної давності. Суду пояснила, що робота педагога залежить від наявності студентів. Оскільки кількість студентів в коледжі зменшилась, в минулому році було скорочено 10 осіб. Саме через це звільнено також [PERSON] . Її звільнення відбулось з дотриманням законодавства. Перед звільненням позивач була повідомлена про те, що інших вільних посад немає. На цикловій комісії за результатами обговорення було прийнято рішення про скорочення позивача, враховуючи продуктивність праці та кваліфікацію. Працівнику було також видано трудову книжку, копію наказу про звільнення, за отримання яких [PERSON] підписалася в книзі обліку руху трудових книжок, особовій картці, та самому наказі. Позивач також приєднала копію наказу про звільнення до позовної заяви, що підтверджує, що позивачу копія наказу вручалась роботодавцем. У зв`язку з тим, що позивач довідалась про звільнення в день отримання нею цих документів, вона мала право на звернення до суду до 29.07.2021. При цьому працівник міг одночасно звернутися до інспекції праці та суду. Відповідачем при звільнення Позивача було враховано рейтингові показники, що визначають продуктивність праці, а сам акт перевірки Управління Держпраці не має юридичного значення, оскільки виписаний не на юридичну особу. Вказане є підставою для відмови у позові. Також відокремлений структурний підрозділ «Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі, а тому пред`явлення позову не до юридичної особи є ще однією підставою для відмови у задоволенні позову. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює викладачем у відокремленому структурному підрозділі «Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», є головою циклової комісії музичного мистецтва. На початку кожного року працівники отримують педагогічне навантаження, враховуючи рейтинг кожного з них, залишок годин за попередній рік та кількість студентів. Кожен педагог за 2 місяці до закінчення року подає звіт і рейтингову книжку, де відображаються кількість балів за досягнення педагога, його участь у заходах, суспільному житті. Після цього формуються рейтингові таблиці, де зазначаються бали за публікації, творчу, виховну, організаційну роботу, враховуються досягнення та недоліки. [PERSON] звіт за 2019-2020 рік не здала, та має низький рейтинг. На цикловій комісії 26.04.2021 було розглянуто залишок навантаження. Оскільки викладач та концертмейстер працюють спільно та їх робота окремо один від одного неможлива, вирішувалося питання щодо педагога, який би працював спільно з [PERSON] . Проте ніхто не виявив бажання працювати разом з нею. 27.04.2021 було проведено повторно засідання циклової комісії з тих же питань, оскільки позивач на попереднє засідання комісії не з`явилася. Навантаження викладача і концертмейстера залежить одне від одного, оскільки викладачі працювати з [PERSON] бажання не висловили, навантаження у неї відсутнє. Допитаний свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює викладачем у коледжі, з 2019 року обраний секретарем засідання циклової комісії. У квітні 2021 відбулося засідання комісії, де була дана оцінка роботи викладачів та повідомлено про скорочення. [PERSON] присутня не була. Наступного дня знову відбулось засідання циклової комісії з тих самих питань, на якій була присутня також і [PERSON] . Обговорювалися рейтингові показники, які формуються виходячи з методичної, наукової, громадської діяльності, концертної діяльності кожного з викладачів з 2017 по 2021 рік, виступив кожен викладач, кваліфікація та стаж працівників не порівнювалася, не враховувалося також навантаження. Потім всіх викладачів повідомили про скорочення. [PERSON] працювала неповний період, що могло вплинути на кількість набраних балів. Проте педагогічне навантаження не обов`язково впливає на рейтингові бали. За відсутності студентів викладач може набрати рейтингові бали за рахунок своєї діяльності через доповіді, участь у конференціях, методично-наукову, громадську роботу, можна друкувати статті у наукових виданнях, особисто брати участь в конкурсах та концертах. Потім викладач усно повідомляє про це голову циклової комісії, і подає сертифікати, грамоти для наповнення рейтингової книжки викладача. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює заступником директора коледжу. У коледжі 7 спеціальностей, але 3-4 роки назад виникла проблема зі спеціальністю «музичне мистецтво». Для того, щоб була нормальна робота необхідне співвідношення між викладачами та студентами 1:3. Загальна кількість студентів трохи більше 40, викладачів же 32 особи. П`ять років назад було затверджено на педагогічній раді Положення про рейтингову систему, згідно з якою кожен викладач, крім викладацької діяльності доповнює та розкриває свій потенціал. Викладач бере участь у концертній діяльності, конкурсах, олімпіадах та додатково формує свій рейтинг. Кожні 5 років проводиться чергова атестація, де викладач підтверджує, підвищує категорію, або ж показує, що є недопрацювання. Якщо ж викладач має багато напрацювань він може вимагати провести позачергову переатестацію. Для цього кожен викладач має своє портфоліо, де містяться його напрацювання. Якщо викладач хворів, не працював, то для підтвердження категорії беруться показники за попередній період, може брати участь у наукових конференціях. Для того щоб показати підготовку студента викладачу необхідно витратити щонайменше 2 роки, в цей період викладач для підвищення балів рейтингу бере участь у концертній діяльності в якості соліста, може виступити на педагогічній раді, публікує статті, показує інші свої напрацювання. Педагогічне навантаження залежить від напрацювань викладача, його участі у конференціях, концертній діяльності, інших заходах. Якщо цього немає викладач залишається з мінімумом навантаження. Голова комісії розподіляє навантаження та нових студентів в залежності від напрацювань викладача. Зараз державне замовлення на музикантів падає, студентів дуже мало, викладачів за цією спеціальністю 12, але має бути лише 7, тому гостро постало питання про скорочення. Разом з [PERSON] було звільнено 4 особи. Між викладачами склалася здорова конкуренція. Єдиний вихід із ситуації є рейтингова система. У [PERSON] в портфоліо майже немає напрацювань. Після поновлення на роботі [PERSON] їй на квітень-травень 2021 року було надано 50 концертмейстерських годин, які залишилися. Професійна підготовка в коледжі є специфічна, а тому в кінці року забрати студента від іншого викладача, який добросовісно виконує свою роботу та чомусь уже навчив цього студента, неможливо. При оцінці викладача береться не тільки педагогічне навантаження, бажаною умовою є розроблення навчальних програм. Всі викладачі в коледжі мають вищу освіту, для оцінки викладачів бралися продуктивність самого викладача. [PERSON] була атестована у 2017 році, їй треба було показати профорієнтаційну роботу після цього. Групи викладачів та концертмейстерів укомлектовуються за доповідною запискою заступником директора коледжу. 27.04.2021 голова комісії зачитала витяг з протоколу засідання циклової комісії від 26.04.2021, назвала показники кожного з викладачів. Всі інші викладачі працюють, виступають на концертах, хоч і заочно, показують себе. Щодо [PERSON] бачив її напрацювання за 2012 рік, але з 2017 року у неї має бути своє портфоліо. При оцінці викладачів брали до уваги рейтингові показники, є викладачі з меншим стажем роботи, ніж [PERSON] , але стаж роботи не впливає на продуктивність, у неї мають бути конкретні напрацювання. Рейтинги почали використовувати з 2019 року, які ігнорувати не можна. Представник третьої особи в судове засідання на з`явився, про причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду пояснення третьої особи. У поясненні представник третьої особи вказав, що Управління Держпраці у Черкаській області за зверненням [PERSON] проводило інспекційне відвідування Канівського коледжу культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету ім. П. Тичини у період з 28.10.2020 по 04.11.2020, яким встановлено порушення ст.ст. 42, 43, 47, 49-2, 49-4 КЗпП України при звільненні з 29.06.2020 за ч.1 ст. 40 КЗпП України [PERSON] . Рішенням Канівського міськрайонного суду від 01.04.2021 наказ про звільнення [PERSON] визнано незаконним, останню поновлено на роботі, стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. На підставі звернення [PERSON] від 06.07.2021 Управлінням Держпраці проведено позапланову перевірку Коледжу щодо дотримання трудового законодавства при звільненні [PERSON] , яку було звільнено з роботи 30.06.2021 за ч.1 ст.40 КЗпП України. Інспекційним відвідуванням Управлінням Держпраці встановлено порушення ст.ст. 42, 47, 49-2 КЗпП України, оскільки [PERSON] ознайомлена з наказом про звільнення, проте відсутні відомості про його вручення, коледжом надано порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі та тих, що підлягають звільненню, заявниці не пропонувалися усі посади відповідної кваліфікації, наказ про повторне скорочення посади викладача та концертмейстера має персональний характер і передбачає вивільнення конкретної особи - [PERSON] . Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до наступних висновків. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивача [PERSON] 22.01.1981 було прийнято на посаду викладача фортепіано та концертмейстера Канівського культучилища, що підтверджується записом в її трудовій книжці від 02.08.1971 (а.с.16-18). Відповідно до довідки Канівського коледжу культури і мистецтва Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини від 14.06.2021 № 167 Канівське культурно-освітнє училище згідно наказу № 205 від 28.11.1990 перейменоване в Канівське училище культури, яке відповідно до наказу № 239 від 27.12.2001 перейменоване в Канівське училище культури і мистецтв, та відповідно до наказу № 76/1 від 15.05.2010 перейменоване в Канівське училище культури і мистецтв Черкаської обласної ради, яке відповідно до наказу №1-к від 14.02.2014, наказу №105 від 05.02.2014 МОН України перейменоване в Канівський коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини - відокремлений структурний підрозділ університету, та відповідно до наказу № 1-к від 17.02.2021, наказу № 1573 від 29.12.2020 МОН України перейменований у Відокремлений структурний підрозділ «Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини» (а.с.28). Відповідно до наказу відокремленого структурного підрозділу «Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського педагогічного університету імені Павла Тичини» № 9-к від 30.04.2021 внесено зміни до тарифікаційного навантаження викладачів коледжу з 30.06.2021, а саме: скоротити посаду викладача та концертмейстера, попередити викладача та концертмейстера [PERSON] (не пізніше ніж за два місяці) про вивільнення її посади відповідно до чинного законодавства України про звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.23). Відповідно до повідомлення №126 від 30.04.2021 вбачається, що [PERSON] повідомлено про скорочення штату працівників, у зв`язку з відсутністю педагогічних та концертмейстерських годин. У повідомленні також зазначено, що в коледжі відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані їй для подальшого працевлаштування (а.с.24). Відповідно до наказу відповідача №15-к від 29.06.2021, який оскаржується, [PERSON] звільнено з посади викладача та концертмейстера коледжу з 30.06.2021 за ст. 40 п.1 КЗпП України, що також підтверджується записом у трудовій книжці позивача (а.с.25,22). Позивач ознайомлена з наказом 30.06.2021, про що свідчить її особистий підпис. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні права та виконувати свої обов`язки в суді ( цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст. 80 ЦК України). У відповідності з ч.1-4 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у позові вказано відокремлений структурний підрозділ "Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини" (вул. Юрія Ільєнка, м.Канів, Черкаська область). Судом встановлено, що відокремлений структурний підрозділ "Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини" не є юридичною особою. Відокремлений підрозділ, також філія, філіал - це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням та виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Відокремлений підрозділ не є юридичною особою, а його керівник діє в будь-якому випадку від імені юридичної особи на підставі довіреності та не може від свого імені відкривати рахунки, набувати майно, нести юридичну відповідальність. В той же час юридична особа може наділяти свій відокремлений підрозділ майном для здійснення його діяльності, відкривати рахунки для обслуговування виключно відокремленого підрозділу. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Враховуючи, що відокремлений структурний підрозділ "Канівський фаховий коледж культури і мистецтв Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини" не є належним відповідачем, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed