Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

16 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову вказує, що 24 липня 2010 між нею - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2016 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 12.04.2016 року у справі №569/2348/16-ц - доньку [PERSON] , залишено проживати з матір`ю. Позивач зазначає, що дитина дійсно проживає з нею та перебуває на її утримані, спору щодо визначення місця проживання доньки немає. Вказує, що докладає всіх зусиль для забезпечення дитини належним харчуванням, одягом, іншими речами першої необхідності, а в разі потреби - лікуванням. Дитина ходить до шкоди, цікавиться додатковим розвитком, усе це потребує значних коштів, тому їй складно в повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним для повноцінного розвитку. В зв`язку з цим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказав що позовні вимоги визнає, та просить суд справу розглядати без його участі. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено судом, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції її батьками вказані сторони по справі.24 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 862. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2016 року у справі №569/2348/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач - [PERSON] є батьком малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує визнання позову зі сторони відповідача, стан здоров`я дитини, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 16 грудня 2021 року. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved