Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, зняття з реєстрації та виселення з приміщення для тимчасового проживання військовослужбовців МО України. \~ \~ \~ \~Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве Міністерства оборони України зазначає, що у 2006 році на його баланс були зараховані будівлі, які розташовані на території військового містечка № [NUMBER] , в т.ч. будівля [ADDRESS] , що на території військової частини [NUMBER] , яка відноситься до казарменно-житлового форду КЕВ м.Мукачеве та за обліковими даними КЕВ м.Мукачеве значиться, як штаб, в т.ч. медсклад в/ч [NUMBER] . Позов обгрунтовано тим, що в кімнаті № [NUMBER] , що в будівлі [ADDRESS] (на території в/м №44) тимчасово проживає [PERSON] , 1979 р.н., разом з чоловіком [PERSON] , 1976 р.н., та донькою [PERSON] , 2002 р.н., до яких і заявлено даний позов. Зазначено, що вказана будівля № 3 не має статусу житлового будинку та є державною власністю, що закріплена за Збройними Силами України. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве Міністерства оборони України розпоряджається майном Міністерства оборони України на праві оперативного управління. Позивач зауважує, що на момент заселення в дане нежитлове приміщення (до 2006 року), тобто ще до моменту передачі будівлі на баланс КЕВ м. Мукачеве від в/ч [NUMBER] , [PERSON] ще являлась військовослужбоцем ЗСУ, - майором медичної служби та працювала у Закарпатському обласному військовому комісаріаті на посаді старшого офіцера відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби). Однак 12.10.2018 наказом Командувача військ оперативного командування « [INFO] » №253, майора медичної служби [PERSON] було звільнено з військової служби у запас за ПУНКТОМ «б» (п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зі змінами) - за станом здоров`я, з вислугою в 13 років. З вказаних підстав Позивач вважає, що жодних правових підстав для проживання та реєстрації у вищевказаному, тимчасово пристосованому, житловому приміщенні у відповідачів немає, оскільки КЕВ м. Мукачеве не видавав Відповідачу спеціальний ордер (передбачений ст.129 ЖК України) про надання жилої площі. Також, звертається увага суду на те, що обов`язковою умовою для проживання військовослужбовців ЗС України в службових приміщеннях є перебування таких військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України. Однак, Відповідач на квартирному обліку військовослужбовців, як особа, яка потребує покращення житлових умов, не перебуває, а тому Позивач вважає, що на даний час Відповідач, звільнившись з військової служби, втратила трудові відносини із Збройними Силами України та Міністерством Оборони України, а отже - втратила право на подальше проживання у спірному службовому приміщенні. В позові зазначено, що згідно пояснень завідуючої гуртожитком КЕВ м.Мукачеве, [PERSON] , дозвіл на користування нежилим приміщенням надав тодішній командир військової частини, однак підтверджень даного факту відповідачами не надано, конкурс щодо передачі вказаного майна в оренду не проводився та таке продовжує використовуватись Міністерством оборони України. Відтак Позивач розглядає проживання відповідачів у спірному приміщенні, виходячи з норм майнового найму, а не житлового законодавства і тому виносить на розгляд суду питання про виселення відповідачів із нежилого приміщення без надання іншого приміщення (жилого чи нежилого). Позивач зазначає, що на сьогоднішній день відповідачі, проживаючи в будівлі, створюють перешкоди в користуванні майном, оскільки Міністерство оборони України не може належно експлуатувати будівлю. Звернення до відповідачів з вимогою про виселення результатів не дало. На підставі викладеного вище, Позивач посить суд зобов`язати [PERSON] , 1979 р.н., разом з чоловіком [PERSON] 1976 р.н. та донькою [PERSON] , 2002 р.н., не чинити перешкоди в користуванні тимчасово пристосованим житлом, кімнатою [ADDRESS] ; визнати їх такими, що втратили право користування цим тимчасово пристосованим жиловим приміщенням; зняти вказаних осіб з реєстрації та їх виселити. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.12.2019 дану позовну заяву залишено без руху; 15.01.2020 Позивачем усунуто вказані в ухвалі недоліки. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Так, 29.09.2020 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Гомзи В.І., надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається незгода відповідачів із позовними вимогами з підстав того, що на момент звернення до суду із позовом відповідачка [PERSON] , 2002 р.н., являлася неповнолітньою особою, що в свою чергу вимагало залучення до участі у справі органу опіки та піклування, оскільки предметом позову виступало питання виселення в т.ч. неповнолітньої особи із займаного жилого приміщення. Відповідачка наполягає на тому, що дана позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України з підстав того, що Позивачем, при поданні даного позову, не вжито заходів щодо залучення органу опіки та піклування до участі в справі в якості третьої особи. Також, 29.09.2020 подано відзив від імені [PERSON] , через адвоката Гомза В.І., де останній вказує, що Відповідача, майора медичної служби [PERSON] було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я з вислугою років 13 років. Оскільки згідно довідки військово-лікарської комісії від 19.04.2018 встановлено причинний зв`язок захворювання з проходженням військової служби, то Відповідач вважає, що не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві/установі/організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш, як 10 років. З вказаних підстав Відповідачі не погоджуються із позовними вимогами та просять залишити їх без задоволення. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] , підтримав вимоги позову та просив їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Представник відповідачів, адвокат Гомза В.І., в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. В ході судового засідання від 25.03.2022, судом, на виконання вимог ст. 222 ЦПК України, з`ясовувалося питання щодо наявності в учасників справи заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні. На це, представник відповідачів, [PERSON] повідомив суд про наявність обставин, які не існували на момент подання позову, однак мають значення для справи, а саме - станом на час розгляду справи по суті відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , перебувають на службі в Збройних Силах України, про що наявні відповідні докази. За наведених обставин, під час судового засідання [PERSON] заявлено усне клопотання про долучення до матеріалів справи відповідних доказів: Довідки № 112 від 22.03.2022 та Довідки № 26 від 23.03.2022. Суд,

Outcome: dismissed