Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

У листопада 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який було уточнено 27.01.2022, посилаючись на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0386 га (кадастровий номер 5323882600:00:012:0016) та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0386 га (кадастровий номер 5323882600:00:012:0017), що розташовані на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Між [PERSON] (за договором - Орендодавець) та ПАТ «Каплинцівське» (за договором - Орендар) було укладено договора б/н від 27 червня 2013 року оренди вказаних земельних ділянок (далі-Договора), термін яких сплив 30 жовтня 2020 року. У відповідності до пункту 4.4 Договорів Орендар зобов`язувався вносити орендну плату до 31 грудня відповідного року оренди. Проте зобов`язання в частині внесення орендної плати за останній рік оренди земельних ділянок Орендарем не виконані, в результаті чого ПАТ «Каплинцівське» заборгувало позивачеві орендну плату за 2020 рік в розмірі 3871,56 грн. за кожну орендовану земельну ділянку, а всього 6408,44 грн: 3871,56 за кожну орендовану земельну ділянку: 365 дні х 302 (до 20 жовтня 2020 року) х 2. За таких обставин з урахуванням зазначеної норми сума боргу з урахуванням індексу інфляції, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача станом на 25 січня 2022 року становить 7007,74 грн., три відсотки річних від несплаченої суми складає 205,00 грн., розмір пені, яка підлягає стягненню, становить 1041,26 грн. Просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Каплинцівське» на її користь заборгованість за договорами оренди земельнихї ділянок з урахуванням індексу інфляції в розмірі 7007,74 грн., 3% річних в розмірі 205 грн., пеню в розмірі 1041,26 грн., а всього 8254,00 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3000 грн. Від представника\~відповідача ПрАТ\~«Каплинцівське» Литвиненко\~Д.Г.\~до суду\~надійшов відзив,\~у якому\~остання зазначила,\~що новим\~найменуванням Публічного\~акціонерного товариства\~«Каплинцівське» (ідентифікаційний\~код 05529308)\~є Приватне\~акціонерне товариство\~«Каплинцівське» (ідентифікаційний\~код 05529308),\~внаслідок зміни\~типу Товариства\~на приватний\~(протокол\~річних загальних\~зборів акціонерів\~Публічного акціонерного\~товариства «Каплинцівське»\~від 24.04.2018\~року).\~ПрАТ «Каплинцівське»\~заперечує проти\~позову та\~вважає позовні\~вимоги [PERSON] \~необгрунтованими,\~безпідставними та\~недоведеними виходячи\~з наступного.\~27\~червня 2013\~року між\~Позивачем як\~орендодавцем та\~Відповідачем як\~орендарем було\~укладено 2\~договори оренди\~відносно земельних\~ділянок з\~кадастровими номерами\~5323882600:00:012:0016\~та 5323882600:00:012:0017,\~що розташовані\~на території\~Дейманівської сільської\~ради Пирятинського\~району Полтавської\~області строком\~на 7\~років,\~таким чином\~строк дії\~вищевказаних договорів\~закінчився 27\~червня 2020\~року,\~так як\~відповідно до\~ст.\~19\~Закону України\~«Про оренду\~землі»,\~дата закінчення\~дії договору\~оренди обчислюється\~від дати\~його укладення.\~Стосовно вимоги\~про стягнення\~орендної плати\~за 2020\~рік в\~розмірі З\~871,56\~грн по\~кожному договору\~зазначила,\~що відповідно\~до п.4.1.\~Договору,\~Орендна плата\~нараховується і\~вноситься Орендарем\~щорічно у\~формі та\~розмірі,\~визначеному даним\~Договором протягом\~усього строку\~оренди земельної\~ділянки -\~з моменту\~початку строку\~оренди по\~день фактичного\~припинення договору,\~тобто орендна\~плата за\~2020\~рік повинна\~бути сплачена\~за 179\~днів оренди\~і відповідно\~становить 1\~898,66\~грн (з\~урахуванням ПДФО\~і ВЗ)\~за кожен\~договір,\~розрахунок 3\~871,56\~грн :\~365\~днів *\~179\~день =\~1\~898,66\~грн.\~Відповідно до\~п.п.\~170.1.1\~п.\~170.1\~ст.\~170\~Податкового кодексу\~України,\~податковим агентом\~платника податку\~-\~орендодавця щодо\~його доходу\~від надання\~в оренду\~(емфітевзис)\~земельної ділянки\~сільськогосподарського призначення,\~земельної частки\~(паю),\~майнового паю\~є орендар.\~При цьому\~об`єкт\~оподаткування визначається\~виходячи з\~розміру орендної\~плати,\~зазначеної в\~договорі оренди,\~але не\~менше ніж\~мінімальна сума\~орендного платежу,\~встановлена законодавством\~з питань\~оренди землі.\~Таким чином\~при перерахуванні\~стягнутої на\~підставі рішення\~суду орендної\~плати орендар\~(боржник\~у виконавчому\~провадженні)\~зобов`язаний\~утримати з\~неї та\~сплатити у\~передбаченому законодавством\~порядку ПДФО\~та ВЗ.\~Отже,\~під час\~примусового виконання\~рішень про\~стягнення коштів\~з боржника\~виконавець стягує\~суму коштів\~в розмірі\~та обсязі,\~необхідному для\~фактичного виконання\~в повному\~обсязі рішення\~згідно з\~виконавчим документом. З урахуванням вищенаведеного в резолютивній частині рішення суду повинна бути вказана сума без урахування ПДФО і ВЗ, яка відповідно становить 1 528,42 грн за один договір і 3 056,84 за два договори відповідно. Стосовно стягнення інфляційних витрат та 3% річних.зазаначила, що позивачем в позовній заяві не вірно обрахований розмір орендної плати, то відповідно надано і не вірний розрахунок інфляційних витрат та 3% річних, сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.01.2021 по 22.11.2021 складає 101.71 грн; інфляційні збитки за вказані періоди складають 355.31 грн. Стосовно вимоги про стягнення пені, указала, що пунктом 4.7. Договору оренди передбачено, що у випадку несплати орендної плати з вини Орендаря з Орендаря справляється пеня в розмірі згідно законодавства, отже, умовами договору не встановлений розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Спеціальним законом, який регулює відносини оренди землі є Закон України «Про оренду землі», однак в даному законі теж відсутні й розмір пені, яка стягується за порушення строків виплати орендної плати. Тобто законодавством не встановлений розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Таким чином відсутні підстави для застосування такої міри відповідальності як договірна санкція за відсутності конкретно визначеного її розміру в договорі та законі. Стосовно вимоги стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., зазначила, що представником позивача взагалі документально не доведено, понесені витрати на правову допомог. Крім того, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а відтак, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений - аналогічна думка була викладена в Постанові від "13" січня 2020 р. по справі № 910/8519/19. Також, розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необгрунтованими у зазначеній вище частині. На підставі вищевикладеного, вражає за необхідне зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене просить вимоги [PERSON] до ПрАТ «Каплинцівське» про стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 8399,4 грн, 3% річних в розмір 206 грн, пеню в розмірі 1017,50 грн залишити без задоволення. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року замінено неналежного відповідача Публічне акціонерне товариство «Каплинцівське» на належного відповідача Приватне акціонерне товариство «Каплинцівське». Представник позивача [PERSON] адвокат Ковтун М.В. у судове засідання не з`явився, на дресу суду подав заяву про розгляд справи у його та довірителя відсутність. Уточнені позовні вимоги від 27.01.2022 підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позові та останніх. Представник відповідача ПрАТ «Каплинцівське» у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв та клопотань щодо неможливості прибути у судове засідання з поважних причин не надходило. Судом взято до уваги відзив на позовну заяву отриманий судом 21.12.2021, в якому представник просила відмовити у позовних вимогах [PERSON] з підстав викладених в останньому. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі дердавного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 654380 від 16 листопада 2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації від 30.12.2005 № 458 є власником земельної ділянки площею 3,0386 га розташованої на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323882600:00:012:0016 (а.с. 6). [PERSON] на підставі дердавного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 654381 від 16 листопада 2006 року, виданого на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації від 30.12.2005 № 458 належить земельна ділянка площею 3,0386 га розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323882600:00:012:0017 (а.с. 13). 27 червня 2013 року [PERSON] (за договором Орендодавець) та ПАТ «Каплинцівське» (за договором Орендар) було укладено договора б/н оренди вказаних земельних ділянок, термін якої сплив у 2020 році (а.с. 7-9, 20-22), складено 27.06.2013 акти визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акти прийняття передачі земельної ділянки від 27.05.2016 та 30.05.2016 ( а.с.10, 23). Пунктом 4.3 даних договорів передбачена річна орендна плата за використання об`єкта оренди, починаючи з дати реєстрації права оренди встановлюється в розмірі 5 ( п`яти) % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки визначеної в пункті 2.3 цих договорів і складає 387171,56за 1 рік, за кожну орендовану земельну ділянку (а.с. 7, 20). У відповідності до пункту 4.4 Договорів Орендар зобов`язувався вносити орендну плату до 31 грудня відповідного року оренди (а.с. 4, 20). Відповідно до пункту 2.3 Договорів нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 77431,26 грн. Згідно з пунктом 3.1 вказано, що Договір укладено на 7 років починаючи з дати державної реєстрації і діє до 27 червня 2020 року. Пунктом 4.2 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексації. У відповідності до умов пункту 13.1 Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та Договору. Відповідно до розширеної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договори оренди земельних ділянок були підписані особисто орендодавцем [PERSON] та орендарем ПрАТ «Каплинцівське» та зареєстровані 04.07.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Воротеляк О.В. про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 31.07.2013 року (а.с. 62-64). Як зазначив Верховний Суд в постанові від 12 січня 2021 року у справі №753/9240/18, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку відповідача). Однак, наявності таких об`єктивних обставин відповідачем не наведено, а судом не встановлено. Згідно статті 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (пункт 1 частини першої статті 611 ЦК України). Частиною 2 ст.\~409\~ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Статтею 15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. У відповідності до ст.ст.\~21-23\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 цього Закону). Згідно з частинами 2 та 3 ст.\~632\~ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Статтею 525\~ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Те, що в 2020 році [PERSON] отримувала від ПрАТ «Каплинцівське» орендну плату за паї не спростовано відповідачем, а навпаки визнається її неотримання у відзиві. Однією з позовних вимог було стягнення орендної плати з урахуванням інфляції. Пунктом 4.2 договорів зазначено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексації. Верховний Суд в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 525/301/16-ц дійшов висновку, що при наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції. Відповідно до частини 1 статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем обраховування суми заборгованості здійснювалося, виходячи із визначених п. 4.3 договорів оренди земельних ділянок орендною платою в розмірі 5% від вартості земельних ділянок (77431,26 грн кожна), що станом на 25.01.2022 становить 6408 грн, сума боргу з інфляцією складає 7007,74 грн, за обома договорами оренди. Суд погоджується з зазначеним позивачем розміром орендної плати, оскільки договорами оренди земельних ділянок б/н від 27 червня 2013 року встановлено, що за користування вказаних земельних ділянкок Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 5% (п`яти) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації (пункти 4.1, 4.2 договорів оренди земельної ділянки). В свою чергу, вартість кожної земельної діляноки, кадастровий номер 5323882600:00:012:0016, площею 3,0386 га та кадастровий номер 5323882600:00:012:0017, площею 3,0386 га кожна, які розташовані на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та належить [PERSON] станом на 27.06.2013 на момент укладення догоровів становить 77431,26 грн, що підтверджується даними зазначеними у договорі оренди землі. Сума, яка підлягає стягненню, визначена судом без сплати податків і обов`язкових платежів, оскільки вони підлягають стягненню при виплаті орендної плати у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 13.1 Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та Договору. За правилами статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу\~України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не обмежується. Першим днем прострочення сплати орендної плати є 01 січня 2020 року. З огляду на викладене, три проценти річних від простроченої суми буде становити: 3204 х 3х389/365/100 (кількість днів з 01 січня 2021 року до 22 листопада 2021) = 102,50 грн., за кожним договором оренди, а всього 205,00. Пеню слід розраховувати відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті Національного Банку України, за період з 01 січня 2021 року до 25 січня 2022 року із розміру невиплаченої орендної плати за 2020 рік по договору оренди в сумі 1041,26 грн, наступним чином: сума боргу х подвійну облікову ставку НБУ х кількість днів/100: за період з 01 січня 2021 року по 21 січня 2021 року 44,24 грн; за період з 22 січня 2021 року по 04 березня 202 року 88,48 грн; за період з 05 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року 95,86 грн; за період з 16 квітня 2021 року по 17 червня 2021 року 165,91 грн; за період з 18 червня 2021 року по 22 липня 2021 року 92,17 грн; за період з 23 липня 2021 року по 09 вересня 2021 року 137,35 грн; за період з 10 вересня 2021 року по 21 жовтня 2021 року 125,35 грн; за період з 22 жовтня 2021 року по 09 грудня 2021 року 146,24 грн; за період з 10 грудня 2021 року по 25 січня 2022 року 145,37 грн; всього 1041,26 грн. Таким чином з відповідача ПрАТ «Каплинцівське» на користь позивача [PERSON] слід стягнути заборгованість за договорами оренди земельних ділянок від 27.06.2013 б/н з урахуванням індексу інфляції у розмірі 7007,74 грн, 3% річних у розмірі 205,00 грн, та пеню у розмірі 1041,26 грн, а всього 8254,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В матеріалах справи наявна квитанція, якою підтверджується сплата судового збору у розмірі 908,00 грн (а.с. 4). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, то таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. Судом встановлено, що позивач у зв`язку з розглядом справи понесла витрати на правничу допомогу, які її представник просив врахувати при вирішенні спору. Згідно із ч. 1 ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, відповідно до квитанції та Розрахунку витрат на правову допомогу виконаних адвокатом М.В. Ковтуном за позовом, позивач сплатила адвокату грошові кошти у розмірі 3000 гривень, що включає попереднє опрацювання матеріалів, підготовка позовної заяви та уточненої позовної заяви. Також встановлено, що адвокат ознайомлювався з матеріалами справи (а.с. 69). З урахуванням ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на вказане, такі витрати підлягають стягненню у повному розмірі 3000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved