Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

11.01.2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.09.2013 року в сумі 13541,12 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 20.09.2013 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі.АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тому станом на 21.11.2021 року має заборгованість в сумі 13541,12 грн., з яких: 10977,62 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2563,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку із винесенням заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Ухвалою суду від 10.03.2022 року визначено розглядати справу в заочному порядку на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20.09.2013 року [PERSON] підписано анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складає договір про надання банківських послуг. З виписки по особовому рахунку вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» відкрило на ім`я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] , на який банком були перераховані кредитні кошти, а також видав їй платіжну картку для проведення розрахунків. Згідно розрахунку позивача станом на 21.11.2021 року заборгованість відповідача за договором становить 13541,12 грн., яка складається з: -10977,62 грн. - тіло кредиту, -2563,50 грн. - заборгованість з за простроченими відсотками. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту по вказаному вище договору в сумі 10977,62 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] відсотків в сумі 2563,50 грн. суд зазначає наступне. Заява від 20.09.2013 року не містить посилання на конкретні умови кредитування, зокрема, про розмір відсотків. Обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування відсотків та пені, позивач послався на «Тарифи банку», «Умови та правила надання банківських послуг» як невід`ємні частини договору. Разом із тим, Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна», що містяться в матеріалах справи, не підписані відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що саме ці Тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема, щодо розміру відсотків саме у зазначеному в цьому документі розмірі і порядку нарахування. Відтак ці Тарифи не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 20.09.2013 року шляхом підписання заяви, а тому немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та порядок нарахування відсотків. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором-приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися АТ КБ «ПриватБанк», і доказів, що саме ці Умови та правила існували на час укладення договору, суду не надано. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача відсотків, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №PROM0BQILK від 20.12.2021 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 81,07%. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1840,29 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial