Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська міська рада про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивачці [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, від 20 березня 2021 року, зареєстрованому в реєстрі №429, виданому приватним нотаріусом Берегівського (колишнього Виноградівського) районного нотаріального округу О.І.Вашкеба, на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Той факт, що позивачка є власницею вищезазначеного житлового будинку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу №249264254, від 22.03.2021 року. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої виконавчим комітетом Виноградівської міської ради, старостою села Широке [PERSON] від 01.12.2021 року за №203, зазначається що відповідач [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Після смерті чоловіка позивачки, вирішивши належним чином оформити всі документи щодо права власності на майно, позивачка дізналася про те, що відповідач [PERSON] , [INFO] та громадянин [PERSON] , [INFO] , досі є зареєстрованими за вищевказаною адресою. Однак не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, особистих речей в квартирі не мають і взагалі будинком вони не цікавляться, такими своїми діями, вони обмежують права позивачки як власника. У зв`язку з цим, позивачка не може оформити собі субсидію. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у будинку за адресою [ADDRESS] \~ не проживають за місцем реєстрації вже більше трьох років. Позивачка [PERSON] неодноразово зверталася до відповідачів з проханням про зміну реєстрації місця проживання, однак її звернення були ними проігноровані, добровільно знятися з реєстрації місця проживання вони не бажають. Факт реєстрації даних громадян в житловому будинку створює перешкоди у реалізації прав як власника та обмежує її право розпоряджатися майном на власний розсуд. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у їх відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Виноградівського районного суду, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи-Виноградівської міської ради, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд\~ справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Позивачці [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, від 20 березня 2021 року, зареєстрованому в реєстрі №429, виданому приватним нотаріусом Берегівського (колишнього Виноградівського) районного нотаріального округу О.І.Вашкеба, на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Той факт, що позивачка є власницею вищезазначеного житлового будинку підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу №249264254, від 22.03.2021 року. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої виконавчим комітетом Виноградівської міської ради, старостою села Широке [PERSON] від 01.12.2021 року за №203, зазначається що відповідач [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Після смерті чоловіка позивачки, вирішивши належним чином оформити всі документи щодо права власності на майно, позивачка дізналася про те, що відповідач [PERSON] , [INFO] та громадянин [PERSON] , [INFO] , досі є зареєстрованими за вищевказаною адресою. Однак не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, особистих речей в квартирі не мають і взагалі будинком вони не цікавляться, такими своїми діями, вони обмежують права позивачки як власника. У зв`язку з цим, позивачка не може оформити собі субсидію. Той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у будинку за адресою [ADDRESS] вже давно не проживають, підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації, який підписаний сусідами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , де вказано про те, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації вже більше трьох років. Позивачка [PERSON] неодноразово зверталася до відповідачів з проханням про зміну реєстрації місця проживання, однак її звернення були ними проігноровані, добровільно знятися з реєстрації місця проживання вони не бажають. Факт реєстрації даних громадян в житловому будинку створює перешкоди у реалізації прав як власника та обмежує її право розпоряджатися майном на власний розсуд. Оскільки будинок належить до приватної власності, то відносини стосовно користування жилим приміщенням визначено Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та її до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частини і статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини і статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною і статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. з Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ІДК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. За змістом частини і статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту моїх порушених прав. Таким чином, відповідачі втратили право на користування будинком, що належить позивачці [PERSON] , отже є підстави визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved