Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М., реєстровий №535 від 20.10.2021 року про стягнення грошових коштів за період з 09.04.2020 року по 16.09.2021 року на загальну суму 46093,01 грн з [PERSON] , стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 908 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що йому стало відомо від АТ «Райфайзен банк», що на його картковий рахунок для виплати заробітної плати накладено арешт приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. Згодом, йому стало відомо, що виконавче провадження №67693986 від 29.11.2021 року відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. №535 від 20.10.2021 року про стягнення грошових коштів за період з 09.04.2020 року по 16.09.2021 року на загальну суму 46093,01 грн. Позивач зазначає, що ТОВ «Український промисловий банк» починаючи з 2008 року ніколи не повідомляв його про існування суми заборгованості, також не повідомляли про зміну кредиторів, а заявлена сума стягнення не є безспірною Тому вважає, що виконавчий напис вчинений з порушеннями вимог законодавства, розмір заборгованості, визначений відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису, не є безспірним, виконавчий напис вчинено із порушенням вимог законодавства. У зв`язку із чим, просить визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач у судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Не подав відзиву на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис №535 про звернення стягнення з [PERSON] за Кредитним договором №15-0211009/ФК-08 від 26.06.2008 року, укладеним ним з ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором «Про передачу активів ТОВ «Український промисловий банк» в рахунок погашення заборгованості від 02.07.2010 року є ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором №2263/К (виправлено на 2218/К) про відступлення прав вимоги від 18.06.2020 року (виправлено на 09.04.2020 року) є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс») на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Строк платежу за Кредитним договором №15-0211009/ФК-08 від 26.06.2008 року настав. Боржником допущено прострочення строків. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2020 року по 16.09.2021 року. Сума заборгованості складає 46093,01 грн, в тому числі: 12500,00 грн просточена заборгованість за сумою кредиту, 33593,01 грн прострочена заборгованість за процентами. 29.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевичем Р.І. на підставі виконавчого напису №535, виданого 20.10.2021 року відкрито виконавче провадження №67693986. Позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з підстав його незаконності. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №308/11193/16-ц. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Крім цього, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (надалі також - Перелік, Постанова КМУ №1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно п. 1 Постанови КМУ №1172 вказано процедуру стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підставою вчинення виконавчого напису, з у рахуванням судових рішень про скасування постанови КМУ №662, міг бути лише оригінал нотаріально посвідченого договору. Проте, в розпорядження суду відповідачем не надано нотаріально посвідчений Кредитний договір №15-0211009/ФК-08 від 26.06.2008 року. Для правильного застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Окрім того, зі спірного виконавчого напису вбачається, що Кредитний договір №15-0211009/ФК-08 від 26.06.2008 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором «Про передачу активів ТОВ «Український промисловий банк» в рахунок погашення заборгованості від 02.07.2010 року є ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором №2263/К (виправлено на 2218/К) про відступлення прав вимоги від 18.06.2020 року (виправлено на 09.04.2020 року) є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»). [PERSON] стверджує, що йому не було повідомлено про відступлення прав вимоги за Кредитним договором №15-0211009/ФК-08 від 26.06.2008 року. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. В розпорядження суду не надано жодних доказів того, що [PERSON] був належним чином повідомлений про відступлення прав вимог кредитора. Відтак, [PERSON] був позбавлений можливості на погашення заборгованості. Вищевикладене свідчить про те, що включена до виконавчого напису нотаріуса заборгованість не була безспірною. Враховуючи вищевикладене, оскільки укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] . Кредитний договір №15-0211009/ФК-08 від 26.06.2008 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений, [PERSON] не повідомлялося про відступлення прав вимог за вказаним договором, а сума стягнення не є безспірною, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., реєстровий №535 від 20.10.2021 року про стягнення грошових коштів за період з 09.04.2020 року по 16.09.2021 року на загальну суму 46093,01 грн з [PERSON] слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved