Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення рівними часток на земельну ділянку. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку земельної ділянку, площею 0,0431 гектара, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:07:004:1030, спадкоємицею на яку є позивач [PERSON] . Зазначає, що 07 грудня 2021 року позивач отримала постанову приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність у правовстановлюючих документах на земельну ділянку частки [PERSON] . Вказує, що вищевказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення, яким визнати рівними частки між співвласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельної ділянку, площею 0,0431 гектара, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:07:004:1030. У судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, від них надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є рідною тіткою позивачки /а.с.11/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частку земельної ділянку, площею 0,0431 гектара, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:07:004:1030, спадкоємицею на яку є [PERSON] /а.с.10/. У встановлений законом строк, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є. із заявою про прийняття спадщини. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №59154825 від 16 травня 2016 року, відповідно до цієї довідки вищевказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. 07 грудня 2021 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність у правовстановлюючих документах на земельну ділянку частки [PERSON] /а.с.13/. Відповідно до\~ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.\~355, ч. 1 ст.\~356 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст.370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників, а у разі недосягнення згоди учасник спільної часткової власності має право вимагати у судовому порядку виділення належної йому частки із складу земельної ділянки. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно\~Закону України «Про нотаріат»,\~Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами\~ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. За приписами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved