Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Заявник звернулась до Ватутінського міського суду Черкаської області із заявою в якій просить встановити факт, що свідоцтво на право власності, видане Звенигородською державною нотаріальною конторою 16.03.1993 року за реєстровим № 2126 на ім`я [PERSON] , стосується об`єкта нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана заява мотивована тим, що заявник мала намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] ,\~проте постановою\~державного нотаріуса\~Ватутінської міської\~державної нотаріальної\~контори Черкаської\~області Тетерської\~К.В. від 29.01.2022 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що в свідоцтві про право власності, виданому 16.03.1993 року Звенигородською державною нотаріальною конторою за № 2126, на ім`я [PERSON] , не зазначено повної адреси спадкової квартири, оскільки вказано лише номер квартири та будинку, без зазначення вулиці, міста та області. Таким чином заявник, просить у судовому порядку встановити що дане свідоцтво про право на спадщину стосується квартири за адресою: [ADDRESS] . Заявник у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про підтримання заявлених вимог, розгляд справи за її відсутності, а також долучення до матеріалів справи додаткових документів Заінтересовану особу завчасно та належним чином повідомлено про місце, дату та час розгляду справи, однак її представник у судове засідання не з`явився, поважність причин не повідомив, клопотань від його імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлена вимога, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення даної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995\~року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 14.12.2018 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, яка 10.12.1983 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10.12.1983 року Звенигородським районним відділом РАЦС Черкаської області. Відповідно до змісту договору купівлі-продажу, посвідченого 25.02.1992\~року державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори Федоровою Т.О., зареєстрованого в реєстрі за № 746, укладеного між [PERSON] , яка діє від імені Ватутінського ЖЕК згідно рішення Ватутінського міськвиконкому № 53 від 03.02.1992 року, та [PERSON] , останній набув право власності на квартиру загальною площею 41,9 кв.м., з них житлова 26,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований Звенигородським відділенням Черкаського БТІ за №\~1709. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.09.1992 року Ватутінським міським відділом РАЦС. [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] , успадкувала належну йому 1/2 частки квартири [ADDRESS] , житловою площею 26,3 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.03.1993 року Звенигородською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2128. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 16.03.1993 року Звенигородською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2126, [PERSON] , яка пережила свого чоловіка [PERSON] , належить право власності на 1/2 частини в спільній сумісній власності квартири [ADDRESS] , житловою площею 26,3 кв.м., яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Звенигородською держнотконторою 25.02.1992\~року та зареєстрованого в БТІ в реєстрову книгу за № 1709. Однак у даному свідоцтві не вказано найменування населеного пункту та вулиці розташування даної квартири. Згідно інформації комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 01.12.2021 року № 1764 та Звенигородського відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 01.12.2021 року № 1765о, станом на 01.01.2013 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.07.2018 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, та 19.12.2018 року Ватутінською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу № 64/2018 (№ 63524457), про що свідчить витяг від 19.12.2018 року № 54551433. Постановою державного нотаріуса Ватутінської міської державної нотаріальної контори від 19.01.2022 року відмовлено заявнику [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] матері [PERSON] . За змістом даної постанови [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 20.11.2010 року Ватутінською міською державною нотаріальною конторою, за № 4279, однак перевіркою правовстановлюючих документів на спадкове майно, наданих спадкоємцем [PERSON] встановлено, що в свідоцтві про право власності [PERSON] на 1/2 частини квартири [ADDRESS] її розташування. Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики\~Європейського суду\~з прав\~людини,\~зокрема у\~рішеннях «Бочаров\~проти України»\~від 17.03.2011\~року,\~«Коробов проти\~України» від\~21.10.2011\~року,\~яка відповідно\~до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці також виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.\~36 Рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року справі «Голден проти Сполученого королівства»), та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.\~13 Конвенції). З огляду на вказане, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи щодо того, що свідоцтво на право власності, видане Звенигородською державною нотаріальною конторою 16.03.1993 року за реєстровим № 2126 на ім`я [PERSON] , стосується об`єкта нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , а також обумовленість заявленої вимоги настанням юридичних наслідків у вигляді можливості заявника реалізувати право на оформлення спадщини після смерті матері, суд вважає, що наявні підстави для встановлення даного факту, оскільки досліджені докази підтверджують вказаний факт, та в суду відсутні сумніви щодо цього. За змістом положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved