Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~про визначення\~часток у\~нерухомому майні\~до відповідача\~ [PERSON] .\~В обґрунтування\~заявлених вимог,\~посилається на\~те,\~що її\~батькові [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~належали на\~праві власності\~ 2/5 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Зазначає, що 3/5 вказаного будинку належить [PERSON] . Стверджує, що вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0715 га кадастровий номер 7310136300:13:002:1158, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] який помер [INFO] , та [PERSON] . Посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на вказану вище земельну ділянку та 18.12.2020 року заведена спадкова справа №538/2020 та вона, як донька, є спадкоємцем за законом. Аргументує, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла оскільки приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Сапига К.І. було винесено 24.01.2022 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що неможливо визначити частку спадкодавця [PERSON] у спільній сумісній власності. Просить визначити, що частка кожного з співвласників земельної ділянки площею 0,0715 га кадастровий номер 7310136300:13:002:1158, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме: [PERSON] 2/5 ідеальні частки, [PERSON] 3/5 ідеальні частки та припинити право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.02.2022 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася; скерувала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленими про день час і місце розгляду справи. Представник в його інтересах, [PERSON] скерував до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його та довірителя участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд зважає на наступне. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положеннями\~ст. 4 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі обставини справи відповідно до обґрунтування позову, зміст позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту. Дослідженні судом докази та застосовані норми права. Судом належними доказами установлено що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.11) Відповідно до\~свідоцтва про\~право власності\~від 20.01.1984\~року вбачається,\~що 2/5 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.7) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94812744 від 17.08.2017 року встановлено, що земельна ділянка площею 0,0715 га кадастровий номер 7310136300:13:002:1158, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8); підстава виникнення права власності: витяг із рішення 29 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 29.05.2017 року №725 (а.с.10) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38769709 від 09.06.2015 року встановлено, що 3/5 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (а.с.9) Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . (а.с.13, 15) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] 29.01.1988 року було укладенно шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 12) Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Сапига К.І. було заведено спадкову справу №538/2020; спадкоємець [PERSON] (а.с.11) Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Сапига К.І, проте нотаріусом, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності. Разом з тим, нотаріусом рекомендовано позивачу [PERSON] звернутися до суду із позовом про встановлення учасників спільної сумісної власності та їх часток у спільній сумісній власності. (а.с.11) Згідно зі\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.\~\~ Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі\~ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною першою\~ст.1297 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~ Приписами ч. 2\~ст. 370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ч. 1\~ст. 86 Земельного кодексу України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно\~ст. 89 Земельного кодексу України\~співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Підпунктом ґ) пункту 18 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 визначено, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України і статті 120 Земельного кодексу України. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі №6-2цс15, від 13.04.2016 року у справі №6-253цс 16, від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс 16, від 22.06.2017 року у справі №569/4806/15-ц, від 14.03.2018 року у справі №359/2801/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №686/9580/16-ц. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до частини першої\~статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає, що позивач самостійно обрав той спосіб захисту порушених прав, який на його думку є ефективним і передбачений спеціальним законодавством. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (Постанова Верховного суду №683/1540/16-ц від 03 вересня 2018 року). Згідно\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення часток у нерухомому майні підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved