Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

20.10.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення заборгованості по витратам на утримання в навчальному закладі (а.с. № 4-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.11.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 31). В обґрунтування позовних вимог представник позивача - Завалій Е.Т. (діє на підставі довіреності від 06.09.2021р. - а.с. № 25) зазначила, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 22.07.2017р. до 25.07.2019р. Витрати, які пов`язані з утриманням відповідача в навчальному закладі, складають суму 39 135грн.44коп. [PERSON] , навіть після укладання з ним 26.07.2019р. Договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на 1 рік, а саме до 10.07.2020р., заборгованість по витратам на утримання в навчальному закладі, не сплатив. На підставі викладеного, посилаючись на норми ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України, просила стягнути з відповідача заборгованість по витратам на утримання в навчальному закладі у розмірі 39 135грн.44коп., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270грн. В судові засідання по справі, які призначалися на 03.02.2022р. та 21.03.2022р. представник позивача не з,явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.№ 33, 43). В клопотаннях до суду від 11.10.2021р. (разом з подачею позову) та від 14.12.2021р.(надійшла поштою) представник позивача просила справу розглядати за відсутності представника позивача, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. № 23,37). Відповідач [PERSON] в судові засідання у справі, які були призначені на 03.02.2022р. та 21.03.2022р. двічі поспіль не з,явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме за адресою реєстрації, яка надана ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 29), втім конверт із судовою повісткою, копією позову за додатками повернувся суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 40). У зв`язку з цим, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання 21.03.2022р. (а.с. № 45). Крім того, відповідач про дати судових засідань 03.02.2022р. та 21.03.2022р., викликався шляхом направлення sms-повідомлення, які отримані та на які він не відреагував (а.с. №34, 44). Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень та п.4 ч. 8, 11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, двічі поспіль до суду не з`явився, згідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням клопотання представника позивача та неявки відповідача суд у відповідності до положень ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 21.03.2022р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 22.07.2017р. до 25.07.2019р. Наказом ХНУВС від 22.07.2017р. № 225 о/с його прийнято на службу, а наказом ХНУВС від 25.07.2019р. № 246 о/с його звільнено (а.с. № 6, 7). 01.09.2017р. на виконання наказу МВС від 01.03.2017р. № 786 «Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між [PERSON] , ХНУВС та ГУ МВС України укладено Контракт № 820 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с. № 8-9). Згідно п.6 розділу 4 цього Контракту, умови останнього застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його підписання, а саме з дати зарахування [PERSON] на навчання. Згідно з Довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, на загальну суму 39 135грн.44коп. (а.с. № 13). [PERSON] з боку позивача 26.07.2019р. було вручено Повідомлення про погашення заборгованості, а також цього дня укладено Договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу на 1 рік, а саме до 10.07.2020р. (а.с. № 11, 10). Умови Договору від 26.07.2019р. про відшкодування витрат з розстроченням платежу з боку відповідача не виконані, 10.07.2020р. минув останній строк оплати заборгованості навіть з розстроченням платежу 26.10.2020р. представником ХНУВС [PERSON] було направлено повідомлення (вимога) про погашення цієї заборгованості, втім ця вимога залишена без виконання (а.с. № 12). Отже, [PERSON] свої зобов`язання на підставі Договору не виконав, тоді коли відповідно до ч.4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у певних випадках, до яких відноситься і випадок з відповідачем, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, встановленому КМУ України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Підсумовуюче викладене, оскільки відповідачем не виконані в повному обсязі взяті зобов`язання за Договором про відшкодування витрат з розстроченням платежу від 26.07.2019р., позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При прийнятті судом рішення враховано, що відповідач, отримавши двічі від суду виклики в судові засідання (а.с. № 34, 44), правом подачі відзиву не скористався, до суду не з,явився. Номер телефону, за яким судом здійснювалося sms-інформування, як контактний, відповідачем власноруч зазначено, як по тексту Контракту № 820 від 01.09.2017р. про здобуття освіти, так і по тексту Договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу від 26.07.2019р. (а.с. № 8-9, 10). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені останнім по оплаті при подачі позову судового збору у розмірі 2 270 грн. (а.с. № 3). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved