Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

у грудні 2021 року представник позивачки звернувся до суду з позовом до відповідача Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, який обґрунтував тим, що [INFO] помер дід позивачки по лінії матері [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять: житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай), підтверджене сертифікатом. Після смерті діда спадкоємцем за законом першої черги була мати позивачки [PERSON] , яка не прийняла спадщину та [INFO] померла. 18 грудня 2019 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого діда [PERSON] . Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, її представник просить визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Саратського районного суду від 07 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивачки про витребування копії спадкової справи щодо майна [PERSON] (а.с. 24). Ухвалою суду від 24 січня 2022 року за клопотанням представника позивачки до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] (а.с.48). Ухвалою суду від 24 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.59). Представник позивачки Парапір М.П. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки після смерті діда та матері він спадщину не прийняв і на спадщину не претендує, Визнав ту обставину, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Представник відповідача Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав (а.с. 44 ). Вислухавши представника позивачки Парапір М.П. та відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України визначено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до частин 1, 2, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленума Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2001 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7, 8). Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2000 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] народився [INFO] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.56, 67). Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 10). Довідка Новоселівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 17.12.2019 року за № 1398 підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , на момент смерті, яка настала [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті проживав один (а.с. 35). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яка видана повторно 16 грудня 2020 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Новоселівка Саратського району Одеської області (а.с.11). Мати позивачки та відповідача - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 березня 2008 року Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Победа" розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, що належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0167829 (а.с.13). 18 грудня 2019 року [PERSON] з пропуском встановленого законом строку, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю майно. За її заявою приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. 18 грудня 2019 року заведена спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Заповіту [PERSON] не залишив, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи (а.с. 30-43). Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 18 грудня 2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 16). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідач [PERSON] , який також є спадкоємцем за законом п`ятої черги, визнав ту обставину, що строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки їй не було відомо про відсутність заповіту [PERSON] . Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. Ураховуючи, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України суд вважає за необхідне визначити їй додатковий строк два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved