Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла його матір, [PERSON] . На час смерті, матір була зареєстрована за місцем проживання та проживала в м. Вільногірську, Дніпропетровської області. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді належній їй на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS] , а отже у вигляді рухомого та нерухомого майна. 29.12.2021 року він звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу, Дербіни Р.Є., приймаючі до уваги, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. 29.12.2021 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу, Дербіною Р.Є. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , [INFO] у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Однак він пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері з поважної причини, а саме, знаходився у зв`язку з його роботою на час смерті спадкодавця та на протязі шести місяців після смерті спадкодавця за кордоном України. Вищезазначене, є на його думку поважною причиною пропуску ним строку на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини - протягом чотирьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду за його позовом. Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 15.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду його повідомлено належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшло клопотання в якому він просять розглянути справу у його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, зазначив, що проти позовних вимог заявлених позивачем заперечень немає. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що всі учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] , в м. Вільногірську Дніпропетровської області померла [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2020 р. (а.с. 5). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] , його батьками є [PERSON] , (батько) і [PERSON] (мати) (а.с. 6). Згідно копії постанови приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу, Дербіною Р.Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , позивач свідоцтво не отримав (а.с. 10) Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов'язковим для обох наведених вище видів спадкування. У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за законом, потрібно подати до нотаріальної контори відповідну заяву. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» також вказано, що у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За зазначених обставин та враховуючи визнання позову відповідачем, що не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, а відтавк про можливість та необхідність визначення позивачу додаткового строку у чотирі місяця з часу вступу судового рішення про це в законну силу, на подачу заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса або до нотаріуса державної нотаріальної контори. Обраний позивачем спосіб захисту передбачений законом для застосування до спірних правовідносин, є належним та ефективним, тобто таким, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто має найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Визначений строк на думку суду є достатнім для вчинення необхідних дій та не перевищує встановлений ст. 1270 ЦК шестимісячний строк. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що їх слід віднести на рахунок позивача, задовольнивши його клопотання викладене у прохальній частині позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: approved