Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Орган опіки і піклування Ладижинської міської ради звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Зазначили, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] ухиляються вiд виконання передбачених чинним законодавством обов`язкiв по вихованню та утриманню, не піклуються про здоров`я дитини, її фiзичний, духовний та моральний розвиток, не виховують дитину, не готують її до самостiйного життя, ніде не працюють, не підтримують матеріально, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями. Рiшенням Ладижинського мiського суду Вінницької областi від 02.10.2021 було відібрано малолiтню [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав, та передано малолiтню [PERSON] для виховання та догляду бабi [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Рiшенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 04.11.2020 № 319 «Про надання статусу дитини позбавленої батькiвського піклування [PERSON] » надано статус дитини позбавленої батькiвського піклування. Наказом мiського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради №58-I вiд 02.11.2020 "Про постановку на облiк малолiтню [PERSON] " поставлено на первинний облік мiського вiддiлу у справах дітей Ладижинської міської ради, як дитину позбавлену батькiвського піклування. Рiшенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 04.11.2020 №320 "Про призначення [PERSON] опiкуном над малолiтньою онукою" встановлено опіку над малолiтньою [PERSON] , та призначено опікуном її бабу [PERSON] . На даний час баба [PERSON] займається вихованням та триманням малолітньої, турбується про її стан здоров`я, фiзичний, духовний та моральний розвиток, готує до самостiйного життя. Міський відділ у справах дітей Ладижинської міської ради здійснюе контроль за станом проживання, виховання, утримання малолітньої у сім`ї [PERSON] .. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] , не змінили ведення способу свого життя протягом року, не звернулися до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради з заявою про видачу висновку про доцільність повернення малолітньої дитини їм на виховання та проживання. Тому вони звернулися до суду і просили позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] .. Також просили стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання онуки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % вiд прожиткового мінімуму, з кожного і до досягнення повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Повідомила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не прислухаються до запропонованих органом опіки та піклування заходів, не змінюють спосіб життя, постійно не цікавляться своєю дитиною, яка проживає з бабою. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги органу опіки і піклування Ладижинської міської ради, просила їх задовольнити. Повідомила, що [PERSON] є її сином, неодноразово просила його змінити ставлення до виховання дитини, однак поки це не дало результатів. Онука проживає з нею, вона доглядає за дитиною, водить її в дитячий садок, забезпечує всім чим може. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. Вказали, що з бабусею дитині буде краще. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, відповідачів, дослідивши письмові докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За змістом ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, суди у всіх діях щодо дітей повинні приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до змісту ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідачі ухиляються вiд виконання передбачених чинним законодавством обов`язкiв по вихованню та утриманню дитини. Батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , офіційно не працевлаштовані, не піклуються про дитини, неодноразово притягувались до адміністративної вiдповiдальностi. Після відібрання дитини в батьків, вони своє ставлення до виконання своїх батьківських обов?язків та виховання дитини не змінили. Дитина на даний час проживає з бабусею [PERSON] , яка є опікуном дитини, доглядає її та виховує. Так, з копії рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.10.2020 вбачається, що було відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та передано її для виховання та догляду бабусі [PERSON] .. З наказу №58-1 від 02.11.2020 виданого міським відділом у справах дітей Ладижинської міської ради вбачається, що було поставлено на облік міського відділу у справах дітей, дитину [PERSON] , [INFO] , як позбавлену батьківського піклування. З довідок виданих міським відділом у справах дітей Ладижинської міської ради 05.01.2021,12.03.2021,18.05.2021 та 29.11.2021 вбачається, що комісією відділу встановлено, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово було попереджено про недопущення вживання спиртними напоями, ведення нормального способу життя, проведення зустрічей з дитиною [PERSON] тільки у тверезому вигляді. Також, було попереджено, що у разі не зміни способу життя буде ставитись питання про позбавлення їх батьківських прав. З акту №74 від 27.10.2021 року обстеження умов проживання [PERSON] вбачається, що малолітня [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] , яка займається її вихованням та утриманням. Батьки дитини вихованням дитини не займаються, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя. З копії рішення №319 від 04.11.2020 року виконавчого комітету Ладижинської міської ради вбачається, що виконком міської ради вирішив надати статус дитини позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . З копії рішення №320 від 04.11.2020 року виконавчого комітету Ладижинської міської ради вбачається, що виконком міської ради вирішив встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном бабу [PERSON] .. З копії рішення №25 від 27.01.2021 року та висновку №2.1-05-176 від 01.02.2022 року виконавчого комітету Ладижинської міської ради вбачається, що виконком міської ради вирішив подати Ладижинському міському суду Вінницької області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі належної уваги дитині протягом тривалого часу не приділяють, ухиляються від належного виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її утриманню, тому в інтересах дитини, суд вважає можливим позбавити відповідачів батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідачі не надають належної матеріальної допомоги на утримання дочки, яка проживає з бабусею, яка є опікуном дитини, а також те, що відповідачі є особами працездатного віку, відсутні дані щодо працевлаштування відповідачів та регулярності їх доходів, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідачів в дохід держави по 992 грн. 40 коп. з кожного. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved