Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 80,7 кв. м., житловою площею 52,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що після смерті своїх батьків - [PERSON] та [PERSON] , вона не може оформити спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі через розбіжності в правовстановлюючих документах. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій позов підтримала, просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області не направила до суду свого представника, сільський голова звернувся до суду із заявою, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника. Третя особа - Тернопільська районна нотаріальна контора не направила свого представника, завідувач звернувся із заявою, в якій просить розглядати справу без участі. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.06.2002 року, серія [NUMBER] . За життя померлий склав заповіт №34 від 13.06.2002 року, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті належний йому на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , заповідає - [PERSON] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 97/2007 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлого [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 189 від 23 лютого 2007 року. 23 лютого 2007 року за № 191 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині від дружини померлого - [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 жовтня 2016 року, серія [NUMBER] . За життя померла склала заповіт №68 від 13.05.2016 року, згідно якого все належне майно окрім земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площе 2, 43 га, заповідає - [PERSON] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 89/2017 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлої від 06 березня 2017 року [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до довідки № 258 від 20.10.2021 року, яка видана Байковецькою сільською радою, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року є колгоспним двором, членами якого [PERSON] , 1931 р.н. - голова двору та [PERSON] 1936 р.н. - дружина. Відповідно до Інформаційної довідки № 267 від 20.03.2017 р. виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Відповідно до Інформаційної довідки № 266 від 20.03.2017 р. виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності виданого Тернопільською районною радою 30.03.1989 р. на підставі рішення виконкому № 81 від 28.03.1989 р. та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим №123. 14 вересня 2021 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2729/02-31 та 2730/02-31, відповідно до яких відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно статті 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Таким чином, після припинення існування колгоспного двору 1991 року, [PERSON] та [PERSON] були власником по Ѕ частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 80,7 кв. м., житловою площею 52,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до статті 524 та частини першої статті 534 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Зважаючи на те, що позивачка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки вступила в управління спадковим майном, спадкоємець, який має право на обов`язкову частку в спадщині - [PERSON] , відмовилася від обов`язкової частки в спадщині, а тому, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 80,7 кв. м., житловою площею 52,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до статтей 1216-1219 Цивільного Кодексу України, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із змісту статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Зважаючи на те, що позивачка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки в шестимісячний строк звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині відсутні, а тому, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 80,7 кв. м., житловою площею 52,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Оскільки позивач не може оформити право на спадкове майно в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів, а також, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не порушує права інших осіб, суд доходить висновку, що право [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 80, 7 кв. м., житловою площею 52,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved