Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» (далі - ТОВ «Ін-Тайм», відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди. Як зазначає позивач, він звертався до відділення ТОВ «Ін-Тайм» з метою відправки вантажу, в результаті чого між ним і відповідачем було укладено договір про надання послуг перевезення. Факт укладення вантажу та прийняття його до перевезення підтверджується наступними деклараціями: № 0707000221 від 23 січня 2020 року, № 0707000235 від 24.01.2020 року та № 07077000298 від 29.01.2020 року. Загальна оголошена вартість вказаних відправлень склала 30326,00 грн. Договірні відносини між сторонами регулюються Декларацією про прийняття вантажу та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення. Відповідач не оплатив позивачу кошти відповідно до оціненої вартості відправлень, а тому позивач просить стягнути з ТОВ «Ін-Тайм» заборгованість у розмірі 30326 грн, а також судовий збір у розмірі 840,80 грн. Ухвалою від 13 травня 2020 року Іршавського районного суду Закарпатської області справу за позовом [PERSON] передано за підсудністю на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 18). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 року зазначена справа надійшла в провадження судді Плахотнюк К.Г. (а.с. 20). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 21-22). У судових засіданнях 02.07.2021, 23.12.2021 року сторони відсутні. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Позивач надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.01.2020, 24.01.2020, 29.01.2020 між [PERSON] і ТОВ «Ін-тайм» були укладені публічні договіри про надання послуг з організації перевезення відправлення. Так, факт укладення вантажу та прийняття його до перевезення ТОВ «Ін-тайм» підтверджується наступними деклараціями: 1)декларація № 0707000221, одержувач [PERSON] , - направлявся садовий інвентар з оголошеною вартістю відправлення на суму 12060 грн (а.с. 6); 2)декларація № 0707000235, одержувач [PERSON] , -направлявся садовий інвентар з оголошеною вартістю відправлення на суму 6566 грн (а.с. 7); 3)декларація № 0707000298, одержувач [PERSON] , -направлявся садовий інвентар з оголошеною вартістю відправлення на суму 11700 грн (а.с. 8). 4)Договірні відносини між сторонами регулюються Декларацією про прийняття вантажу та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення. Загальна оголошена вартість вказаних відправлень склала 30 326,00 грн. Договірні відносини між сторонами регулюються Декларацією про прийняття вантажу та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлення. Відправлені вантажі товариство доставило одержувачам у строки, зазначені в декларації і сплачені останніми при отриманні, що не заперечується позивачем. Але, як зазначив позивач, ТОВ «Ін-тайм» не виконав взяті на себе зобов`язання за Публічним договором і не сплатило кошти відповідно до оціненої вартості відправлень, а тому просив стягнути з нього заборгованість в розмірі 30326,00 грн. Відповідач не надав суду доказів протилежного. Відповідно до ч. 1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Стаття 920 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами). Згідно із ст. 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення й видачі одержувачеві, у разі порушення зобов`язань, що випливають з договору перевезення, сторони згідно зі ст. 920 ЦК України несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами). Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно із частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак, відповідачем заборгованість жодними доказами не спростовалась та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідача суду надано не було. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідач відзиву на позов не подав, взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved