Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої за розпорядженням голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №271-р від 02 лютого 2021 року визначено разом із матір`ю [PERSON] , через суд з зазначеним позовом, пред`явленим до [PERSON] , на предмет стягнення з останнього додаткових витрат на утримання їх дитини [PERSON] , [INFO] , пов`язаних з витратами на поглибленої вивчання дитиною англійської мови протягом літа 2021 року, загальна вартість якого склала 14 840 грн., при цьому за період навчання з 14 червня 2021 року по 25 червня 2021 року вартість вивчення мови становила 3\~555 грн., з 29 червня 2021 року по 09 липня 2021 року 3\~555 грн., з 26 липня 2021 року по 06 серпня 2021 року 3\~780 грн., з 09 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року 3\~950 грн., що позивачем сплачено у повному обсязі самостійно та яка також вважає таке навчання дитини додатковими витратами, які батьки повинні нести у рівних частках, не зважаючи на сплату відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої дитини до її повноліття, а тому просить стягнути з відповідача половину вже сплачених нею зазначених додаткових витрат в розмірі 7\~420 грн. Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи та з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка з обміном учасниками справи змагальними заявами по суті справи без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, подав 14 лютого 2022 року відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не вважає перебування дитини у таборі влітку, хоча б і з вивченням англійської мови, додатковими витратами. При цьому зазначив, що своєчасно сплачує аліменти, призначені судовим рішенням, у значно більшому розмірі, що покриває і додаткові витрати на дитину в тому числі, як і додатково бере участь у розвитку дитини та її утриманні. Також вважає, що саме на позивача покладено тягар доказування таких витрат, які, в силу ст.185 Сімейного Кодексу України, викликані особливими обставинами, а в даному випадку такі витрати відносяться до основних витрат на дитину, на здійснення яких він сплачує аліменти, а тому позивачем не доведено, що ці витрати викликані особливими обставинами та пов`язані з розвитком здібностей дитини, а позовні вимоги позивача не підтверджені належними та допустимим доказами і не підлягають задоволенню, внаслідок чого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач своїм правом, передбаченим ст.179 ЦПК України, відповіді на відзив на позов не подавав. В судове засідання сторони не з`явились, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, однак 05 квітня 2022 року як представником позивача, так і представником відповідача через канцелярію суду подані заяви про розгляд справи у їх відсутність та відсутність їх довірителей, в якій представник позивача зазначив про повне підтримання позовних вимог, які просить задовольнити у повному обсязі, а представником відповідача зазначено про заперечення проти позовних вимог, в задоволенні яких просить відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що починаючи з 2005 року [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, проживали разом у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких [INFO] народилась спільна донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 28 березня 2014 року Бабушкінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції(а.с.3), де батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 01 червня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №60, обставини чого встановлені у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року, яким цей шлюб розірвано(а.с.4). 30 серпня 2021 року судовим наказом, виданим Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, що місячно, починаючи стягнення з 08 липня 2021 року до досягнення дитиною повноліття(а.с.9). Також відповідачем у відзиві на позов визнані обставини окремого проживання відповідача від позивача та доньки [PERSON] , що також узгоджується з розпорядженням голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради №271-р від 02 лютого 2021 року «Про визначення місця проживання дитини [PERSON] », яким визначено місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.37). [PERSON] разом із дитиною [PERSON] разом фактично проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що узгоджується з відомостями, викладеними у довідці №13165 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР 10 грудня 2021 року(а.с.36). Також судом встановлено, що дитина [PERSON] отримувала послуги в період з 14 червня 2021 року по 25 червня 2021 року вартістю 3\~555 грн., з 29 червня 2021 року по 09 липня 2021 року вартістю 3\~555 грн., з 26 липня 2021 року по 06 серпня 2021 року вартістю 3\~780 грн., з 09 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року вартістю 3\~950 грн., що включають в себе комплекс спеціальних знань та заходів педагогічного, соціального, виховного характеру, та знань, спрямованих на покращення рівня володіння англійською мовою, що підтверджується договорами про надання інформаційних послуг №11/06-21(9) від 11 червня 2021 року, №24/06-21(3) від 24 червня 2021 року, №26/07-21(6) від 26 липня 2021 року, №09/08-21 від 09 серпня 2021 року, де замовником є [PERSON] , виконавцем є фізична особа-підприємець [PERSON] , що діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру серії ААБ 945169 (номер запису 2224 0170 0000 13804 з датою запису 21 травня 2011 року) (а.с.10-14, 17-19, 22-26, 29-33). Загальна вартість цих мовних курсів дитини у вищенаведені періоди навчання становить 14 840 грн., що передбачено п.3.1 договорів та сплачено позивачем у повному обсязі у відповідності до п.3.2 договорів і підтверджується наданими у копіях рахунками-фактурами №11/06-21(9) від 11 червня 2021 року, 24/06-21 (3) від 29 червня 2021 року, №26/07-21 (6) від 26 липня 20210 року та №09/08-21 від 09 серпня 2021 року та платіжними квитанціями на суму 3555 грн. від 25 червня 2021 року, 3555 грн. від 07 липня 2021 року, 3780 грн. від 20 серпня 2021 року та 3950 грн. від 21 серпня 2021 року (а.с.10-35), де платником є [PERSON] , а розрахунковий рахунок, на який перераховані кошти, відповідає рахунку, зазначеному у перелічених вище договорах в розділі «Реквізити Сторін». Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 185 СК України визначено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що відповідачем не спростовано той факт, що його донька [PERSON] дійсно відвідувала курси навчання англійської мови, а позивач, яка є замовником такого навчання, сплатила у повному обсязі кошти, на виконання умов договорів. Доводи відповідача про те, що вивчення англійської мови поряд з педагогічним і соціальним вихованням дитини педагогом є основними витратами, на які він сплачує аліменти, суд до уваги не приймає, оскільки, в силу ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що реалізовано позивачем у позанавчальний період додатково від періоду навчання доньки у загальній середній освітній школі з розвитком поглибленого нею вивчення англійської мови, на що у дитини є здібності, та що є додатковими витратами, в розумінні ст.ст. 182, 185 Сімейного Кодексу України, а тому суд приймає оплату позивачем за навчання доньки влітку з додаткового вивчення англійської мови, що є особливим обставинами, за вищенаведеними договорами про надання інформаційних послуг, рахунків-фактур та квитанціями про витрати за період з 14 червня 2021 року по 25 червня 2021 року вартістю 3\~555 грн., з 29 червня 2021 року по 09 липня 2021 року вартістю 3\~555 грн., з 26 липня 2021 року по 06 серпня 2021 року вартістю 3\~780 грн., з 09 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року вартістю 3\~950 грн., що загалом становить 14\~840 грн., як доказ фактичного понесення нею додаткових витрат на навчання дитини. Так,\~вирішуючи спір\~по суті,\~суд виходить\~з того,\~що за\~ст.\~185\~СК України\~участь у\~додаткових витратах\~на дитину\~є не\~правом,\~а обов`язком\~батька (матері)\~незалежно від\~сплати ним\~(нею)\~аліментів і\~закон не\~передбачає можливості\~повного звільнення\~особи від\~участі в\~таких витратах,\~а обставини,\~що мають\~істотне значення,\~враховуються лише\~при визначенні\~судом розміру\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору. Суд також критично відноситься до тверджень відповідача щодо сплати ним аліментів у більшому розмірі, ніж призначено судовим рішенням, за для покриття таких витрат на навчання дитини, однак доказів визначеної державним чи приватним виконавцем суми щомісячно для сплати аліментів, яка відповідає ј частині від його заробітку доходу, ним не надано, що позбавляє суд встановити такі обставини та врахувати їх при визначенні розміру додаткових витрат зі сторони відповідача, як батька дитини, а надані у копіях платіжні чеки на переказ коштів на ім`я [PERSON] в рахунок аліментів(а.с.55-63) таких відомостей не містять. Також не є належним доказом, у розумінні ст.ст.79-81 ЦПК України, і те, що сплачені відповідачем кошти в рахунок аліментів, позивачем не отримані та повернуті відправнику, як про це зазначено у листі Укрпошти від 04 січня 2022 року за №18530К-2021122610135-В(а.с.68,69), оскільки не стосуються предмету доказування у цій справі. Судом встановлено, що відповідач з 02 жовтня 2021 року є фізичною особою-підприємцем, на підтвердження чого надав Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(а.с.64), з основним видом зайнятості за КВЕД 62.02 «Консультування з питань інформатизації», та побічними КВЕД 45.20 «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів», КВЕД 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування», КВЕД 95.11 «Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування», та за даними податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2021 рік отримав дохід без вирахування податків та без урахування аліментів загальним розміром 31\~942,34 грн. Крім того, судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що інших осіб на утриманні він не має, вад здоров`я, що тягнуть обмеження у працездатності чи регулярні обов`язкові витрати на лікування також не має. Також суд зазначає, що надані письмові докази сплати відповідачем на користь позивача коштів в рахунок аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, хоча б і не отриманих позивачем, в силу ст.ст.180, 181 СК України\~визначає аліменти як майнову участь того з батьків, який проживає окремо від дитини, в такому утриманні дитини, яке складається з поточних витрат на медичний догляд, підтримання здоров`я, харчування, відпочинок, організацію дозвілля, придбання одежі для дитини тощо,\~що не піддається точному щоденному обліку, маючи підсумований вартісний вираз безпосередніх постійних регулярних поточних витрат на найнеобхідніше для забезпечення життя і розвитку дитини та не є об`єктом накопичення у формі депозиту на майбутнє. Натомість, додаткові витрати згідно з ст. 185 СК України викликанні обставинами фізичного і духовного розвитку дитини, особливість яких полягає у випадковості виникнення та в існуванні протягом певного визначеного часу, що має істотне значення, з безспірним підтвердженням документально твердої суми, що вже витрачена чи підлягає сплаті у майбутньому. Звідси, витрати на отримання послуг з поглибленого вивчення донькою [PERSON] в приватному порядку англійської мови, що не стосується державної загальноосвітньої навчальної програми та пов`язані з розвитком здібностей дитини, за переконанням суду відносяться не до поточних витрат на утримання дитини, а стосуються навчання дитини у більш комфортних та пристосованих умовах за планом навчання у відповідності до укладених між матір`ю дитини, позивачем у справі, та сертифікованим педагогом договорів, і за визначенням ст. 185 СК України є додатковими витратами на утримання дитини, фактичний дійсний розмір яких за період зазначений вище період склав 7 420 грн. Суд також враховує як обставину, що має істотне значення, при розгляді заявлених позовних вимог, що відповідач, заперечуючи на позовні вимоги позивача, не зазначав про спірність розміру сплачених позивачем коштів, що визначає таку участь відповідача виключно в межах фактично понесених витрат позивача. Таким чином, враховуючи рівність обов`язків батьків з утримання дитини за ст. 180 СК України\~та встановлені обставини, з відповідача належить згідно зі ст. 185 СК України присудити на користь позивача разове відшкодування половини понесених фактично витрат додаткового навчання дитини Єлизавети за період з 14 червня 2021 року по 25 червня 2021 року, з 29 червня 2021 року по 09 липня 2021 року, з 26 липня 2021 року по 06 серпня 2021 року, з 09 серпня 2021 року по 20 серпня 2021 року, що складатиме 14 840/2 = 7 420 грн. і відповідатиме вимогам розумності і справедливості. За правилами ст. 142 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, стягнувши в дохід держави 908 грн.

Outcome: approved