Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Адвокат Тиможинський Сергій Анатолійович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вказаним позовом. Просить суд стягувати щомісячно з [PERSON] , громадянина Республіки Польща на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу і заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом і до досягнення дитиною повноліття з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, кожен зокрема подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляли, від нього до суду не надходило відзиву або заяви про розгляд справи у його відсутності. Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного Кодексу України якщо після\~досягнення повноліття\~найстаршою дитиною\~ніхто з\~батьків не\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~визначення розміру\~аліментів на\~інших дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. [PERSON] ( [PERSON] ), який є відповідачем по справі, являється батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Жодних доказів на спростування вказаних обставин стороною відповідача не подано. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надає позивачу коштів на утримання дитини. При цьому матеріальне становище платника аліментів та його реальна спроможність сплачувати аліменти, його повна працездатність, вік, дозволяють сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби дитини. А також те, що будучи батьком дитини, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дитини. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що стороною позивача суду не надано жодних доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката. Оскільки із змісту позовної заяви вбачається, що такі витрати позивачем вже були реально понесені. Однак, відсутність акту прийому-передачі виконаних робіт, квитанції до прибуткового касового ордера або інших доказів на пітвердження сплати грошових коштів адвокату повністю відсутні. Крім того, згідно заяви про збільшення розміру судових витрат, [PERSON] було понесено витрати з перекладу матеріалів справи на суму 4\~005,00 гривень. Однак, судом достовірно встановлено, що згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 11 [PERSON] були надані послуги з перекладу з російської мови на польську мову. Однак, матеріали справи взагалі не містять документів, складених російською мовою, за переклад яких [PERSON] могла сплатити грошові кошти згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 11. Обсяг та предмет послуг за вказаним платіжним документом суду невідомий. А тому за таких обставин, судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з недоведеністю їх понесення.

Outcome: approved