Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником згаданого житла. За даною адресою зареєстроване місце проживання відповідача, який фактично у цьому будинку відсутній без поважних причин понад один рік, у зв`язку із чим він втратив право користування цим житлом. Ухвалою судді від 29.12.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є опікуном та законним представником недієздатного [PERSON] , що підтверджується рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.09.2021 у справі №289/224/21 (а.с. 12). В свою чергу, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.10.2013, виданим приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1410, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10969346 від 16.10.2013, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №286415892 від 24.11.2021 (а.с. 8-9, 15). Згідно довідки ПП «Житлоремсервіс-9» від 22.11.2021 №678 [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). Разом з тим, відповідно до акту обстеження соціального стану від 29.10.2021, складеного депутатом Радомишльської міської ради та сусідами позивача, у згадуваному житловому будинку відповідач не проживав і не проживає (а.с. 13). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють житлові правовідносини. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації. Таким чином, встановлення судом факту відсутності відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем проживання, а саме у вказаному житловому будинку, є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право на користування наведеним житлом.

Outcome: approved