Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 1,86 га, належної спадкодавцю відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року №718. Однак, оригінал державного акту було втрачено. Інших спадкоємців, окрім позивача немає. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до державного нотаріуса Теплодарської міської державної нотаріальної контори. В свою чергу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини, оскільки адреса реєстрації місця проживання позивача та спадкодавця відрізняються. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26 серпня 2020 по справі № 502/2294/18 року позов задоволено та встановлено факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Приморське, Кілійського району, Одеської області. З відповідним рішенням суду позивач повторно звернувся до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак останній повторно відмовив, вимагаючи довідку про місце реєстрації та зареєстрованих осіб, не дивлячись на рішення суду. В порядку спадкування оформити право власності нотаріально неможливо, оскільки державний нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: - встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, площею 1,86 га, відповідно до державного акту на право приватної власностіна землю виданого 30.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 718 - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області площею 1,86 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року №718, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав. На підставі письмової заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.08.1986 року Приморським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 21 від 29.08.1986 року, /а. с. 8/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.06.2005 року Виконкомом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 22, /а. с. 10/. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30.12.2003 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 17.12.2003 року № 718 встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1, 86 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Приморської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4745, /а. с. 13/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.11.2005 року Виконкомом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 38 від 07.11.2005 року, /а. с. 9/. Згідно повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 1037/02-14 від 01.11.2018 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, /а. с. 11/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26.08.2020 року по справі № 502/2294/18 встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Приморське, Кілійського району, Одеської області, /а. с. 15/. Згідно Акту депутата від 26.11.2018 року, складеного депутатом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на момент смерті проживала зі своїм онуком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] доглядав за померлою та здійснив її поховання, /а. с. 14/. Відповідно до повідомлення Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 566/01-16 від 27.10.2020 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, які були зареєстровані зі спадкодавцем на момент смерті, /а. с. 12/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, площею 1,86 га, відповідно до державного акту на право приватної власностіна землю виданого 30.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 718 - [PERSON] , яка померла [INFO] . Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved