Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.02.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, та від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти проживають разом з ним. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у вище зазначеному розмірі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Селезньов С.І. у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представника позивача від 25.03.2022 року, в якій він просить розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення про виклик в судові засідання на офіційному веб-сайті «Судова влада», відзив не подала. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 20.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.18/. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 13.12.2021 року у справі №627/1093/21 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 16,17/. З довідки № 3482 від 02.12.2021 року виданою виконавчим Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області вбачається, що позивач проживає разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] /а.с.24/. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищезазначених обставин, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, те, що стягнень за іншими виконавчими листами вона не має, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дітей та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved