Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" (далі - ТОВ "Українські фінансові операції") і в обґрунтування позовних вимог зазначила, що виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 29 квітня 2021 року за реєстровим № 25457 з неї на користь ТОВ "Українські фінансові операції" стягнено заборгованість в сумі 24758,32 гривень. Позивачка з вказаним боргом не згодна, вказує, що жодних договорів з відповідачем вона не укладала. Будь-яких претензій або вимог про сплату боргу від ТОВ "Українські фінансові операції" вона не отримувала, про існування заборгованості вона дізналася від бухгалтерії за місцем роботи. Просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача ТОВ "Українські фінансові операції" в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився. Відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2021 року №1075/6 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. була зупинена з 01 липня 2021 року. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. до суду не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи. Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29 квітня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис за реєстровим № 25457, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Українські фінансові операції" заборгованості у сумі 24758,32 грн. 03 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66313496 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 25457 від 29 квітня 2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Українські фінансові операції" заборгованості у сумі 24758,32 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона не укладала жодного кредитного договору з ТОВ "Українські фінансові операції", а тому не має жодних заборгованостей перед відповідачем. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав жодного доказу на спростування доводів позивачки, а саме не надав доказів укладення кредитних договорів з позивачкою, розрахунків заборгованості тощо. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року суд зобов`язав ТОВ "Українські фінансові операції" надати суду документи, які були надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича для вчинення виконавчого напису виконавчого напису №25459 від 29.04.2021 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" заборгованості у розмірі 25758,32 грн. Ухвала суду була отримана ТОВ "Українські фінансові операції" 18 жовтня 2021 року, але на дату розгляду цивільної справи вимоги суду відповідач не виконав, витребувані докази суду не надав. Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки в судовому засіданні не встановленні законні підстави для його винесення. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову, у загальній сумі 1362,00 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved