Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

представник позивача адвокат Качмар А.І. звернулася до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування мотивуючи вимоги тим, що 19.04.2021 року на автомобільній дорозі сполученням «Лази-Верхні Ворота» в напрямку центру с.Верхні Ворота по вулиці Лесі Українки в с.Верхні Ворота, Мукачівського району Закарпатської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій транспортного засобу марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП [PERSON] загинув на місці пригоди. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АР 1493980 у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». 26.05.2021 року на адресу відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого [PERSON] , доньки загиблого [PERSON] , доньки загиблого [PERSON] . Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 106 700 грн., з яких: 72 000 - моральної шкоди (по 24 000 грн. для кожного) та 34 700 грн.- для [PERSON] відшкодування витрат на поховання. 14.07.2021 року на адресу відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування із уточненням та долученням документів щодо відшкодування усієї суми відшкодування моральної шкоди у розмірі 72 000 грн. на користь позивача. 04.11.2021 року на адресу відповідача направлено заяву про долучення документів із долученням постанови про закриття кримінального провадження від 25 червня 2021 року. 14.11.2021 року відповідачем прийнято рішення про проведення часткової виплати страхового відшкодування, а саме: сплачено 53 350,00 грн. страхового відшкодування на користь позивача. Зазначена сума становить 50% від заявленої суми моральної шкоди (72 000 грн.) та витрат на поховання (34 700 грн.), згідно заяви про виплату суми страхового відшкодування (106 700,00 грн.). Тобто, у виплаті 50% від заявленої суми страхового відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання страховою компанією відмовлено. В обгрунтування відмови у виплаті 50% страхового відшкодування страховик посилається на наявність провини пішохода [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої останній загинув. Однак це не відповідає дійсності, оскільки постановою про закриття кримінального провадження від 25 червня 2021 року, у діях пішохода [PERSON] не встановлено умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Окрім цього, в основу проведення саме часткової виплати страхового відшкодування покладено те, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження №12021071090000035 від 25 червня 2021 року відсутність в діянні водія складу кримінального правопорушення. При цьому інформація щодо наявності умислу потерпілого чи непереборної сили у настанні дорожньо-транспортної пригоди в постанові про закриття кримінального провадження відсутня. Відтак, постановою про закриття кримінального провадження від 25 червня 2021 року не встановлено та не зазначено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась у зв`язку із умисним порушенням пішоходом [PERSON] правил дорожнього руху або ж як наслідок непереборної сили. Вважає відмову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у виплаті 50% страхового відшкодування неправомірною та такою, що не грунтується на нормі закону. Також представник позивача зазначила, що оскільки з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпіла не отримала належного страхового відшкодування, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 347 грн. 87 коп., а також 3% річних від простроченої суми боргу - 61 грн. 39 коп. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у розмірі 10 000 грн. Ухвалою судді Павлюка С.С. від 06.12.2021 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.12.2021 року, представник позивача звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на користь [PERSON] страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 36 000 грн. та страхове відшкодування витрат на поховання у розмірі 17 350 грн., а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 938 грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 162 грн. 24 коп., враховуючи, що з моменту звернення до суду із позовною заявою збільшилась кількість днів прострочення виплати страхового відшкодування. У судове засідання представник позивача не з?явилась, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує з підстав зазначених у ньому, просила позов задовольнити. Представник відповідача на розгляд справи також повторно не з?явилась, на електронну адресу суду скерувала відзив на позовну заяву, заперечила проти позову посилаючись на те, що за результатами проведеного розслідування, слідством встановлено, шо дорожньо- транспортна пригода, яка мала місце 19.04.2021 сталася внаслідок порушення саме пішоходом вимог п.п. г) п. 4.14 ПДР України, тобто, саме дії пішохода [PERSON] стали причиною настання ДТП. З матеріалів встановлено, що відповідальних осіб за завдання шкоди [PERSON] дві, а саме: водій транспортного засобу [PERSON] , як особа, дії якої хоча і не спричинили ДТП, однак в силу того, що він є особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, він є відповідальним за завдання шкоди внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки без вини; пішохід [PERSON] дії якого і стали причиною ДТП. Страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу, розмір якого розрахований наступним чином. Відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 72000,00 грн. Відшкодування витрат на поховання в розмірі 34700 грн. Отже, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу у загальному розмірі 53350,00 грн., що не заперечується позивачем. Таким чином, виплата страхового відшкодування була здійснена страховиком у повному обсязі у порядку та розмірі, передбаченому законом. Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, пішохід [PERSON] у темну пору доби лежав поперек дороги на правій проїзній частині по ходу руху вищевказаного автобуса, крім того при судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 2,35% етилового спирту, що свідчить про те, що в момент смерті [PERSON] знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Отже, саме пішохід створив аварійну обстановку для водія, що і спричинило настання дорожньо-транспортної пригоди та неможливість уникнути наїзду на пішохода. Вищенаведена інформація достеменно та вичерпно доводить факт грубої необережності зі сторони загиблого [PERSON] , а отже і непереборної сили, внаслідок якої було створено аварійну обстановку та виникнення смертельної ДТП. Разом з тим у цій справі також суттєве значення має той факт, що ДТП сталася з вини самого потерпілого. Тому враховуючи норми чинного законодавства, а також ту обставину, що ДТП 19.04.2021 трапилася через невідповідність дій пішохода вимогам Правил дорожнього руху України, характеру його дій (нехтування правилами безпеки руху), обставин завдання шкоди (водій транспортного засобу діяв відповідно до вимог Правил дорожнього руху Україна і його дії не перебували у причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною шкодою (сильного алкогольного сп`яніння) та настанням, у зв`язку з цим його цивільно-правової відповідальності. Страховиком було прийнято правомірне рішення про застосування п. 36.3 ст. 36 Закону та здійснення виплати страхового відшкодування в загальному розмірі 53350,00 грн. і саме такий порядок визначення розмір страхового відшкодування відповідатиме як нормам чинного законодавства так і принципам справедливості. У даному випаду є очевидним, що пішохід у стані сильного алкогольного сп`яніння, що лежить на дорозі у темний час доби є нічим іншим як непереборною силою для водія, який за умови цілковитого дотримання Правил дорожнього руху України не мав технічної можливості уникнути наїзду. Враховуючи те, що відсутність у водія транспортного засобу технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою, а також те, що відповідачем сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі, розрахованому на підставі норм спеціального закону, отже підстави для задоволення позову - відсутні. У відповіді на відзив, представник позивача зазначила, що як вбачається із доказів по справі та доводів сторін, матеріали справи не містять жодних підтверджень наявності у [PERSON] умислу на спричинення ДТП, а також немає жодних доказів, які б вказували на наявність непереборної сили, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої була спричинена шкода. Постановою про закриття кримінального провадження від 25.06.2021 року встановлено, що за наслідками скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.04.2021 року розпочато кримінальне провадження відносно [PERSON] 25.06.2021 року кримінальне провадження відносно [PERSON] закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: у зв`язку із відсутністю у водія автобуса [PERSON] технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода [PERSON] шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини пов`язані з виконанням зобов`язань за договором страхування, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом установлено, що 19.04.2021 близько 21 год. 10 хв. на автодорозі сполученням «Лази-Верхні Ворота» в напрямку центру с.Верхні Ворота по вулиці Лесі Українки в с.Верхні Ворота, Мукачівського району Закарпатської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій транспортного засобу марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП [PERSON] загинув на місці пригоди. За фактом даної дорожньо-транспортної пригоди 20.04.2011 було зареєстровано кримінальне провадження №12021071090000035 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Понзель В.В. від 25.06.2021 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021071090000035, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2021 року. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АР 1493980 у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Позивачка доводиться дочкою загиблого [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 01.02.1989 року, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 10.09.2011 року позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". 26.05.2021 року на адресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого - [PERSON] , доньки загиблого - [PERSON] та доньки загиблого - [PERSON] . Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 106 700 грн., з яких: 72 000 - моральної шкоди (по 24 000 грн. для кожного) та 34 700 грн.- для [PERSON] відшкодування витрат на поховання. 14.11.2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» прийнято рішення про проведення часткової виплати страхового відшкодування, а саме сплачено 53 350,00 грн. страхового відшкодування на користь позивача. Зазначена сума становить 50% від заявленої суми моральної шкоди (72 000 грн.) та витрат на поховання (34 700 грн.), згідно заяви про виплату суми страхового відшкодування (106 700,00 грн.). Тобто, у виплаті 50% від заявленої суми страхового відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання страховою компанією відмовлено. В обгрунтування відмови у виплаті 50% страхового відшкодування страховик посилається на наявність провини пішохода [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої останній загинув. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (п. 2.1. ст. 2 цього Закону). Абзацом першим п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved