Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

09.02.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Воловецької селищної ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем за рішенням суду від 13.05.2014 р. неповнолітня [PERSON] залишились проживати з матір`ю [PERSON] . З цього часу батько [PERSON] не піклується про дочку, не цікавиться її життям, навчанням, здоров`ям, не утримує та не забезпечує, аліменти, присуджені згідно судового наказу не сплачує. Тобто, своїх батьківських обов`язків відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої участі у вихованні дочки. Зважаючи на ці обставини, позивачка просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності позов підтримує, наполягає на його задоволенні з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Воловецької селищної ради, Вербещук Н.М. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 по 13.05.2014, який рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області (справа №300/442/14-ц) було розірвано. За час шлюбу в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, яку згідно вищезазначеного рішення суду залишено на вихованні у матері [PERSON] . Згідно довідки виконкому Воловецької селищної ради №1276 від 12.11.2021 р. дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] .( а.с.18). Характеристикою виданою директором закладу освіти Воловецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів від 15.11.2021р., встановлено, що [PERSON] , [INFO] є ученицею 7-го класу, навчається на високому рівні, має здібності до вивчення предметів гуманітарного напряму, будь-які доручення виконує, бере активну участь у всіх суспільних справах у громадському житті школи. Домашнім вихованням дитини займається мати. Батько дитини не бере участі у вихованні дитини, зовсім не цікавиться її шкільним життям. (а.с.19). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетерук В.В., відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів присуджених згідно судового наказу Воловецького районного суду № 300/443/15-ц від 25.04.2014 р. на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , заборгованість по аліментах станом на 01.12.2021 року складає 163 753,83 гривень.(а.с.11-14). Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Воловецької селищної ради від 31.01.2022 р. № 234 про доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається що за результатами обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON] (акт обстеження умов проживання від 24.12.2021 р.), наданих матеріалів Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та характеристикою на [PERSON] від Воловецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів відомо, що батько участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться її життям, навчанням та станом здоров`я, не спілкується із дитиною, не забезпечує необхідного харчування, лікування, оздоровлення, одягу, взуття, взагалі фінансово не утримує доньку (заборгованість по аліментах станом на 01.12.2021 р. складає 163 753,83 гривень). Всі питання щодо виховання дитини вирішуються матір`ю [PERSON] , самостійно та без участі та підтримки з боку батька. Неповнолітня дитина [PERSON] знаходяться на повному утриманні матері. Все це у своїй сукупності свідчить про ухилення його від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку із чим, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с.16-17). Аналізуючи всі докази по справі, суд вбачає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї неповнолітньої доньки, її навчанням, не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ухилення відповідача від виховання дитини і свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками є доведеним, а відтак з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 КПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 992 гривень 40 копійок.

Outcome: approved