Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач у грудні 2021 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, щона підставі поданої в установленому порядку заяви між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] і його дружиною [PERSON] було укладено Кредитну угоду № 2711-16 від 21.10.2016. Згідно умов вищевказаної Кредитної угоди, позивач взяв на себе зобов`язання по наданню [PERSON] кредиту в сумі 138 000 грн. на придбання житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі щоквартально його погашати, починаючи з І кварталу 2017 року по IV квартал 2030 року по 2500 грн. в квартал. Відповідно до п. 1.1 Кредитної угоди [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов`язання по погашенню кредиту у відповідності до складеного графіку (п. 3.12 Кредитної угоди), а позивач перерахувати кошти, в сумі вказаній в п. 1.1. цієї угоди, на рахунок Продавця для придбання, для проведення добудови (реконструкції) - на поточний рахунок фізичної особи. Свої обов`язки позивач виконав своєчасно і сумлінно [PERSON] фактично надано 138 000. грн. 11 жовтня 2016 року [PERSON] придбав житло по [ADDRESS] . Вказана Кредитна угода, у відповідності до п. 14 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, забезпечена Договором поруки № 2192- 16 від 21.10.2016р. згідно п. 1.1 якого [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися відповідати перед Фондом за виконання [PERSON] зобов`язань, передбачених Кредитною угодою. Проте, всупереч вимогам п.п. 3.10. - 3.19. Кредитної угоди [PERSON] взяте на себе зобов`язання по погашенню кредиту не виконує, відповідні періодичні платежі на рахунок Фонду не вносить, у зв`язку з чим станом на 26.11.2021 заборгованість по Кредитній угоді № 2711-16 становить 24 560,54 грн. На даний час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками по Кредитній угоді № 2711-16 від 21.10.2016. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 24 560,54 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, розписка та телефонограми. Від представника позивача - Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до суду надійшло письмове клопотання у якому він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи належно повідомлені за адресою останнього відомого місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. ст. 128 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. , якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: На підставі поданої в установленому порядку заяви між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, створеним Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 26 травня 1998 року № 252, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 1997 року № 376 «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та Указу Президента України від 27 березня 1998 року № 222/98 «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] і його дружиною [PERSON] було укладено Кредитну угоду № 2711-16 від 21.10.2016 (а.с. 7, 18-26). Дана Кредитна угода укладена відповідно до діючого законодавства та на підставі Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 № 1597, якими встановлено порядок надання, використання та погашення довгострокових кредитів, які надаються Фондом. Згідно умов вищевказаної Кредитної угоди, позивач взяв на себе зобов`язання по наданню [PERSON] кредиту в сумі 138 000 грн. (сто тридцять вісім тисяч гривень 00 копійок) на придбання житла, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідачі - щоквартально його погашати, починаючи з І кварталу 2017 року по IV квартал 2030 року по 2500 грн. в квартал (а.с.8). Відповідно до п. 1.1 Кредитної угоди [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов`язання по погашенню кредиту у відповідності до складеного графіку (п. 3.12 Кредитної угоди), а позивач перерахувати кошти, в сумі вказаній в п. 1.1. цієї угоди, на рахунок продавця для придбання, для проведення добудови (реконструкції) на поточний рахунок фізичної особи (а.с.7). Свої обов`язки позивач виконав своєчасно і сумлінно [PERSON] фактично надано 138 тис. грн. Вказана Кредитна угода, у відповідності до п. 14 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, забезпечена Договором поруки № 2192- 16 від 21.10.2016, згідно п. 1.1 якого [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися відповідати перед Фондом за виконання [PERSON] зобов`язань, передбачених Кредитною угодою (а.с. 10). Проте, всупереч вимогам п.п. 3.10. - 3.19. Кредитної угоди [PERSON] взяте на себе зобов`язання по погашенню кредиту не виконує, відповідні періодичні платежі на рахунок Фонду не вносить. Згідно бухгалтерської довідки з розгорнутим розрахунком заборгованості станом на 26.11.2021 заборгованість по Кредитній угоді № 2711-16 становить 24 560,54 грн., серед них: - кредитних коштів - 22 375,00 грн.; - пені - 2 185,54 грн (а.с.12-13). Відповідно до п. 5.1. Кредитної угоди, ця угода набуває чинності з дати надходження на депозитний рахунок Продавця і діє до дати підписання сторонами акту про погашення зобов`язань за кредитом (а.с. 7). Таким чином, станом на сьогодні Кредитна угода є чинною, оскільки в зв`язку з існуванням заборгованості позичальника за кредитом та пенею, сторонами не підписано акту про погашення зобов`язань. [PERSON] та [PERSON] , як поручителям позичальника [PERSON] . Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 28.10.2021 було надіслано повідомлення про існування станом на 28.10.2021 заборгованості по кредиту у сумі 21 929 грн та надано 10 днів з дати отримання повідомлення на добровільну сплату боргу по кредиту (а.с.14), проте сума боргу залишилась не сплаченою. Відповідно до ст. 50 Бюджетного Кодексу України, на вимоги щодо погашення заборгованості, що виникла з відносин кредитування з бюджету, не поширюється позовна давність, встановлена в цивільному законодавстві щодо зобов`язань приватноправового характеру. Відносини кредитування з бюджету мають публічно-правову природу. Метою кредитування за рахунок коштів бюджету є не одержання прибутку, а підтримання на пільгових умовах тих сфер господарювання, розвиток яких входить до пріоритетів держави (територіальної громади). Отже, надання кредитів з бюджету має загальносуспільний характер. Нерозповсюдження на відносини кредитування з бюджету строків позовної давності, встановлених у Цивільному кодексі України, має метою як додатковий захист публічного утворення як власника коштів, що були виділені з відповідного бюджету, надання йому права відстрочення чи розстрочення зобов`язання з повернення коштів до бюджету, так і захист позичальників від дострокового позивання до них. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 8 листопада 2019 р. Велика Палата Верховного Суду розглянула касаційну скаргу у цивільній справі № 127/15672/16-ц за позовом ПАТ «Універсал банк» до фізичних осіб про стягнення коштів. Велика Палата Верховного Суду, розглянувши справу, зазначила, що правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов 'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч. 2 вищевказаної статті Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина боржника - [PERSON] (Відповідач 2) несе солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань по вказаній Кредитній угоді, копія свідоцтва про шлюб додається. Таким чином, на даний час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками по Кредитній угоді № 2711-16 від 21.10.2016. Будь-яких форс-мажорних обставин, передбачених п. 7.1 Кредитної угоди, які б перешкоджали виконанню зобов`язань позичальника і які не можна було передбачити та запобігти їх настанню, на даний час не існує. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем кредитних коштів та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо погашення кредитної забогованості. Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачами не надані. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором. В силу ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, з відповідачів на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі належить стягнути судовий збір в розмірі 2270 грн, по 567 грн 50 коп з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved