Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

03.08.2021р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання повернути зайво сплачені кошти за послуги з централізованого опалення, відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-9). Ухвалою судді Наумової О.С. від 06.08.2022р. відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 47). В обґрунтування позовних вимог позивач посилалися на те, що він є споживачем теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Послуги з централізованого опалення надає КП «Теплоенерго». Вважає, що його права позивача як споживача житлово-комунальних послуг порушені тим, що відповідач отримує неправомірну вигоду, примушує позивача сплачувати зайві кошти за послуги, що має ознаки нечесної підприємницької практики. Вважав, що відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» п.п. 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 (далі - Правила № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є лише календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Зазначив, що на його звернення Департаментом житлового господарства повідомлено, що на сайті ТОВ «ЄРЦ КП» дані оновлюються раз на місяць при закритті нарахувань на 1-ше число кожного місяця. Тобто, не на 17-те, 18-те чи 19-те. На звернення до НКРЕКП повідомлено, що плата за надані послуги справляється згідно фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Вказує, що у розрахункових документах вказані дні подачі тепла у розрахунковому місяці, покази лічильника на будинок, сума до сплати, проведені оплати. Наприклад, в грудні - 31 опалювальних днів, покази лічильника на будинок - 3.72101 Гкал, нарахована сума до сплати - 1405,26 грн., які позивач сплатив у перших числах січня, закривши таким чином розрахунковий період в повному обсязі. Так і у наступних місяцях. Офіційним надавачем розрахункових документів є сайт КП «Міські комунальні платежі». На сайті міської ради було розміщене повідомлення про те, що з вересня 2010 р. відкрито сайт www.complatezh.info, на якому модна дізнатися інформацію про нарахування комунальних послуг, тарифи, субсидії, де можна провести оплату комунальних послуг». Комунальне підприємство "Міські комунальні платежі" Дніпропетровської міської ради розпочало своє існування 19.01.2001 року, з метою покращення обслуговування споживачів житлово-комунальних підприємств, удосконалення роботи служб міського господарства, підвищення платіжної дисципліни, а також для виконання контролю та координації міської програми «Автоматизація комунальних платежів». Таким чином, розміщені на цьому сайті документи є розрахунковими документами згідно із Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Будинковий лічильник обладнаний модемом, який діє окремо або у складі реєстратора розрахункових операцій, призначений для передачі копії сформованих реєстратором розрахункових операцій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків в електронній формі по дротових або бездротових каналах зв`язку, до складу якого входить пам`ять для тимчасового зберігання цих копій. Отже, розрахунковий документ та розрахункова квитанція містять інформацію не за календарний (поточний) місяць, а за визначений відповідачем період - з 18-го по 19-те числа. Означене допускає суперечності між показами лічильника і кількістю днів опалення. Відповідач у чисельних відповідях на звернення з проханнями зробити правильні розрахунки і перерахувати надмірно сплачені кошти вказував, що нарахування здійснюються з 18-го по 19 число, що на думку позивача, суперечить закону і Правилам № 630 та призвело до вимушеної сплати за послуги кожен місяць двічі. Зокрема, у розрахунковому листі вказано, що у квітні подача тепла відсутня (0 днів), але відповідач виставив 3.14071 Гкал. і нарахував за квітень 1186,10 грн. Відповідач у відповіді на звернення пояснив, що в січні 2021 року була відсутня інформація, оскільки лічильник не працював і відповідач донараховав ще 1148,84 грн., взявши дані за попередній місяць (а не за попередній опалювальний період) як того вимагає ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», що призвело до завищення нарахувань і сплати ним 4992,40 грн. За цей період нарахування завищені удвічі (15.10549 Гкал замість 7.25247 Гкал), тому позивач вимагав повернути від цієї суми половину, а саме, 2496.20 грн., а також донарахування в сумі 1148.81гр. за квітень 2021 року. Також вважав, що відповідач ймовірно на надав або надав неправдиву інформацію у відділ нарахування субсидій, внаслідок чого нарахована субсидія не покриває й половини комунальних платежів, Вказує, що у порушення п. 12 Правил № 630 відповідач не проводив два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, не утеплював місця загального користування, горище, не робив профілактику системі, через що тепло, яке подається до будинку втрачається. Тому позивач не зобов`язаний платити за втрати тепла. Його квартира утеплена, обладнана металопластиковими вікнами, має подвійні утеплені двері. Кількість гігакалорій постійно зростає, що не відповідає дійсності, адже зими стали теплішими, всю зиму батареї ледь теплі, що можуть підтвердити сусіди. Доступ мешканців до лічильника обмежений, котельня замкнена. За таких обставин, відповідач має повернути переплачені кошти за кожен місяць за всі опалювальні сезони із розрахунку половини суми від кожного сплаченого за місяць платежу, за безпідставні нарахування у квітні, невірно нараховані кошти за теплопостачання у січні 2021 року. Зазначив, що ігноруванням законних вимог, порушенням закону, примушуванням сплачувати нечесні розрахунки відповідачем завдана моральна шкода, що призвело до погіршення здоров`я (тахікардії, безсоння, хвороби підшлункової залози, висипання на шкірі). Позивач вимушений витрачати великі кошти на ліки. На підставі викладеного, просив зобов`язати КП «Теплоенерго» повернути зайво переплачені кошти, стягнуті з позивача у період із 01.01.2017р. по 01.05.2021р. за централізоване опалення шляхом незаконних нарахувань та інших маніпулювань в сумі 23644,92 грн. на банківську картку позивача, зобов`язати КП «Теплоенерго» компенсувати моральну шкоду в сумі 25000 грн., компенсувати витрати на ліки в сумі 3986,51 грн. Відповідач позовні вимоги не визнав. 14.09.2021р. від представника відповідача - Циби О.І. (діє на підставі довіреності від 03.08.2021р. - а.с. 51) до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 57-60), в якому відповідач не погодився із доводами позивача про наявність підстав для повернення коштів. Зазначив, що Послуги із централізованого опалення надаються відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VII, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ від 21.08.2019р. № 830, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017р. № 2119-VIII, Правил користування тепловою енергією, затверджені постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198р., Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV. Будинок позивача обладнано приладом комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до ч. 3 ст. 9 цього Закону у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду; гарячої та питної води - протягом попередніх 12 місяців. Відповідно до п. 14 Правил № 630 показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зняття показань вузлів обліку та приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється не рідше одного разу на місяць. Відповідно до наказу № 511/1 від 09.11.2020р. КП «Теплоенерго» інформація про показники вузлів комерційного обліку теплової енергії, що встановлені у багатоквартирних будинках, до служби реалізації та збору платежів у період з 22 по 25 число кожного розрахункового місяця з урахуванням кількості днів в розрахунковому місяці. Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315, розрахунковий період - установлений договором період надання комунальних послуг, тривалість якого не перевищує календарний місяць, на кінцеву дату якого визначається загальний обсяг споживання відповідної комунальної послуги у будівлі та здійснюється розподіл між споживачам на цю саму дату. Усі показники вимірювання, зазначені у цій Методиці, що визначають обсяг спожитої комунальної послуги, відносяться до розрахункового періоду. Наприклад, у листопаді 2020 року показники вузлів комерційного обліку теплової енергії передано за період 01.11.2020р. по 21.11.2020р., відповідно нарахування здійснено не за календарний місяць, а за кількість спожитої теплової енергії у листопаді 2020 року. Застосування календарного місяця до розрахункового період можливо лише у разі відсутності приладу комерційного обліку, коли нарахування здійснюються відповідно до норм споживання. Інформація, що зазначається у Рахунку - повідомленні за комунальні послуги на сайті ТОВ «ЄРЦ КП» (complatezh.info) обов`язково відображає період споживання послуги та здійсненні нарахування за період споживання. Тобто, у розрахунковому документі обов`язково вказується період, за який повинна бути здійсненна оплата за надані послуги станом на перше число місяця, який йде за розрахунковим. Враховуючи, що за попередній розрахунковий період станом на перше число місяця нарахування здійснено лише за кількість днів надання послуги, наприклад, з 01 числа по 21 число, у наступному розрахунковому періоді буде здійснено нарахування з 22 числа попереднього місяця по 21 число наступного місяця. Відповідно, переплати за надані послуги не виникає. Що стосується нарахувань у квітні, то оскільки останні показники приладу комерційного обліку передаються після закінчення опалювального періоду, нарахування здійснюються відповідно до наданих показників на перший день закінчення опалювального сезону з урахуванням перерахунків за весь опалювальний період, що становить 172 дні. Тому безпідставних нарахувань зі сторони відповідача не здійснюється, про що неодноразово надані роз`яснення позивачеві. Щодо здійснення перерахунку за надані послуги централізованого опалення у січні 2021 року, які здійснено у лютому 2021 року. У січні 2021 року була відсутня інформація щодо фактичного споживання теплової енергії, згідно встановленого приладу обліку за даною адресою. Тому нарахування було проведено відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», тобто комерційний облік здійснено розрахунково з урахуванням середнього споживання теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду. Щодо зобов`язань відповідача здійснювати перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, то відповідно до статуту КП «Теплоенерго» предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії населенню, підприємствам, організаціям, установам незалежно від форм власності; експлуатація, утримання, розвиток джерел та систем теплопостачання та теплових мереж, що знаходяться на балансі підприємства, їх ремонтно - експлуатаційної бази. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцевою (розподільчою) тепловою мережею є сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Під магістральною тепловою мережею згідно з вказаним вище визначенням Закону, слід розуміти комплекс трубопроводів і споруд, що забезпечують транспортування теплоносія від джерела теплової енергії до місцевої (розподільчої) теплової мережі. Таким чином, внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення не належать ані до місцевої (розподільчої) теплової мережі, ні до магістральної. Тому перевірка стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта не здійснюється. Від позивача не надходило претензій з приводу кількісних та/або якісних показників надання послуг відповідно до розділу «Порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг» Правили № 630. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач 20.09.2021р. надав відповідь на відзив (а.с. 74), у якому наполягав на задоволенні позовних вимог, вказавши про збільшення позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди і судових витрат на поштові послуги. Також представник відповідача - Веснін Д.С. (діє на підставі довіреності від 15.11.2021р. - а.с. 149) 17.03.2022р. надав заяву про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог про зобов`язання повернути кошти за період з 01.01.2017р. по 01.05.2021р. (а.с. 143 - 144). Позивач 30.03.2022р. надав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, врахувавши вимоги у відповіді на відзив (а.с. 150). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. 29.03.2022р. надав заяву про викладення розгляду справи у зв`язку із введенням указом Президента України воєнного стану. З приводу заяви про відкладення судового засідання суд зазначає таке. 24.02.2022р. Радою суддів України прийнято рішення «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією збоку рф», яким звернуто увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена. 02.03.2022р. Радою суддів України опубліковані рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основними є те, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні. При визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні. Громадянам роз`яснюється можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції. Розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може прибути в судове засідання суд може допустити участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних. На момент розгляду справи робота суду не припинена, суд працює у штатному режимів. Відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд виходить з того, що представник був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи (а.с. 135). Представником відповідача наданий відзив на позов, надані докази на обґрунтування позиції по справі. На підставі викладеного, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, заява представника відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , які надаються КП «Теплоенерго», що сторонами не заперечується. Із матеріалів справи установлено, що на звернення позивача щодо своєчасного оновлення інформації на сайті ТОВ «ЕРЦ КП» по житлово-комунальним послугам, що пов`язане з отриманням житлової субсидії за адресою: [ADDRESS] , листом Дапртамента житлового господарства Дніпровської міської ради від 01.08.2019р. № СИ-191/1 повідомлено (у межах повноважень), що згідно інформації, наданої ТОВ «ЄРЦ КП», дані на сайті підприємства оновлюються раз на місяць при закриття нарахувань на 1 число кожного місяця. Заявнику надано субсидію на оплату ЖКП, однак з 01.02,2019р. субсидія надходить на рахунок абонента в «Ощадбанку» у вигляді монетизації. За інформацією, наданою Центральним управлінням соціального захисту населення заявник перебуває на обліку як отримувач житлової субсидії з травня 2015 року. З лютого 2019 року житлову субсидію призначено у готівковій формі. Надалі роз`яснений порядок надання субсидії заявникові (а.с. 28). На звернення позивача листом від 16.03.2021р. за № 761 КП «Теплоенерго» (а.с. 39-40) повідомлено, що будинок [ADDRESS] обладнано приладом (вузлом) обліку теплової енергії. Відділ збуту комунальних послуг (населення) виконує нарахування за послуги теплопостачання виключно на підставі даних, які надає служба ГУ і КВП та А, яка безпосередньо займається обліком встановлених у будинках приладів обліку теплової енергії. Таким чином, інформацію про кількість використаної енергії за звітний період, період виходу з ладу приладу для подальшого розрахунку, надає виключно служба ГУ і КВП та А (Служба газового устаткування і контрольно-вимірювальних приладів та апаратури). Відповідно до Правил № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. Розподіляється використана теплова енергія пропорційно опалювальній площі споживачів. За даними підприємства в будинку [ADDRESS] послугою теплопостачання користуються наступні споживачі: населення (мешканці будинку, квартири) опалювальна площа складає - 252,20 м2; юридичні особи: ФОП [PERSON] , опалювальна площа складає - 122,10 м2. Відповідно до зазначених площ виконується розрахунок за послуги теплопостачання згідно фактичних показань приладів обліку теплової енергії. Алгоритм розрахунку наступний: кількість спожитої теплової енергії/Опалювальна площа приміщення квартир будинку + Опалювальна площа юридичних осіб * Тариф = Розрахована вартість опалювальної площі приміщення квартири. Щодо діючого тарифу повідомлено, що з 01.01.2019р. тариф на послугу з централізованого теплопостачання затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 10.12.2018р. №1775 «Про встановлення тарифів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Теплоенерго» ДМР, яке є виконавцем цих послуг»: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1 579,5 грн/Гкал. Тарифи впроваджено в дію з 01.01.2019р. й на даний час тарифи не змінювалися. Затверджені тарифи однаковий для всіх споживачів КП «Теплоенерго», будинки яких обладнано приладом обліку теплової енергії, різною є розрахована вартість 1м2, залежить від різних складових: період надання послуг, кількість спожитої теплової енергії, методика розрахунку, тощо. Надано детальний розрахунок нарахувань за послуги теплопостачання, наприклад, з лютого 2021р.: За звітний період 18.01.2021р. - 19.02.2021р. фактичне споживання теплової енергії згідно встановленого приладу обліку склало 15,10549Гкал, попереднє - 243,70Гкал., дійсне 260,50Гкал, втрати за цей період становлять -«-»1,69451 Гкал. За період з 18.01.2021р. по 19.02.2021р. розрахована вартість опалювальної площі - 63,7411 грн. Далі розрахована вартість 1м2 опалювальної площі множиться на опалювальну площу кожної окремої квартири будинку і отримуємо нарахування за послуги теплопостачання. Для квартири [ADDRESS] з опалювальною площею 60,30 м2, нарахування за лютий 2021р. складають за період з 18.01.2021р. по 19.02.2021р. 63,7411 грн. * 60,30 = 3843,59 грн. Так було проведено розрахунок нарахування за спожиті послуги теплопостачання за лютий 2021 року. Сума наведена у таблиці відповідає сумі нарахування за послуги, як зазначено у квитанції за лютий 2021 року. Також повідомлено, що у січні 2021 року була відсутня інформація щодо фактичного споживання теплової енергії, згідно встановленого приладу обліку, за даною адресою. Тому нарахування було проведено згідно вимог ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», згідно із якою у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, відновлення його роботи або заміни, комерційний облік здійснюється розрахунково з урахуванням середнього споживання теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду». Розраховане середнє споживання теплової енергії протягом попереднього опалювального періоду за звітний період січень 2021 року з 18.12.2020р. по 17.01.2021р., склало 7,13558Гкал. За період з 18.12.2020р. по 17.01.2021р. розрахована вартість опалювальної площі склала 44,6896 грн. Розрахована вартість 1м.кв опалювальної площі множиться на опалювальну площу кожної окремої квартири будинку і отримуємо нарахування за послуги теплопостачання. Для квартири [ADDRESS] з опалювальною площею 60,30 м2, нарахування за лютий 2021р. склали: за період з 18.12.2020р. по 17.01.2021р.: 44,6896 * 60,30 = 2694,78 грн. Так було проведено розрахунок нарахування за спожиті послуги теплопостачання за січень 2021 року. Сума наведена в таблиці відповідає сумі нарахування за послуги, яку було зазначено в квитанції за січень 2021 року. У лютому 2021 року служба ТУ і КВП та А надала уточнюючу інформацію про фактичне споживання теплової енергії згідно встановленого приладу обліку теплової енергії за січень 2021 року. Тому було проведено коригування раніше виконаного нарахування за спожиті послуги, а саме. За звітний період 18.12.2020р. - 17.01.2021р. фактичне споживання теплової енергії, згідно встановленого приладу обліку, склало 15,10549Гкал, попереднє - 226,90Гкал., дійсне -2243,71 Гкал., втрати за цей період становлять - «-» 1,69451Гкал., Надалі здійснено розрахунок кількості спожитої теплової енергії на 1 м.кв - 0,040355 Гкал. Відповідно до цього розрахунку, категорією «Населення» з опалювальною площею 252,20 м2, за період 18.12.2020р. - 17.01.2021р. фактично було спожито наступну кількість теплової енергії: 252,20 опалювальної площі = 10,17753 Гкал. Згідно раніше проведеного за січень 2021р. нарахування за 7,13558Гкал. донарахування склало: 10,17753 - 7,13558 - 3,04195Гкал. Отже, у лютому 2021 року споживачам було проведено донарахування за 3,04195Гкал. Для квартири [ADDRESS] з опалювальною площею 60,30 м2, донарахування за січень 2021р, склали за період з 18.12.2020р. по 17.01.2021р. - 1148,81 грн. : Так було проведено розрахунок донарахування за спожиті послуги теплопостачання за січень 2021р. Сума наведена в таблиці відповідає сумі нарахування за послуги , яку було зазначено в квитанції за лютий 2021 року. На звернення позивача листом від 22.06.2021р. за № 1498 КП «Теплоенерго» повторно надані такі ж роз`яснення і розрахунок за спожиті послуги теплопостачання за грудень 2020 року - лютий 2021 року. (а.с. 41-43) Аналогічні відповіді були надані на звернення позивача листами від 23.03.2021р. № Ш-100/4/09-21, від 25.03.2021р. № Ш-100/4/09-21 та від 02.04.2021р. № Ш-136/4-1/09-21 Департамента благоустрою та інфраструктури ДМР (а.с. 31 - 32, 34 - 37). Як видно із роздруківок, наданих позивачем з особистого кабінету на сайті ТОВ «ЕРЦ КП», указані суми за січень 2021 року - 2694,78 грн., за лютий 2021 року - 3843,59 грн. + 1148,81 грн. дійсно значиться такими, що нараховані позивачеві до сплати «КП «Теплоенерго» (а.с. 14) Також відповідачем надано до відзиву виписку з особистого рахунку [PERSON] , з якої видно, що указані суми також відображені у нарахуваннях (а.с. 62-63). Позивачем долучено до позову акти споживання теплової енергії, у яких відображені періоди нарахування (а.с. 56 - 118). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (рахунки на оплату комунальних послуг та облікова інформація) рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: 1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; 2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; 3) період, за який здійснюється нарахування; 4) загальна сума до сплати; 5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); 6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; 7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; 8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); 9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації. Інформація, зазначена в пунктах 6-10 частини третьої цієї статті, може надаватися виконавцем як додаток до рахунка на оплату комунальних послуг та/або надаватися споживачам за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Зазначена інформація має надаватися також за зверненням споживача. За даними з офіційного сайта ТОВ «ЄРЦ КП» у Центрах абонентських послуг, основними функціями є, серед іншого: надання інформації та проведення звірки по сумам нарахувань, сплати та заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, з вивезення ТПВ, теплопостачання та водопостачання, тощо. Видача довідок про наявність або відсутність заборгованості по комунальним послугам з управління багатоквартирним будинком, з вивезення ТПВ, теплопостачання та водопостачання, тощо. Надання єдиної квитанції для сплати комунальних послуг (з управління багатоквартирним будинком, з вивезення ТПВ, теплопостачання та водопостачання, тощо). Отже, відомості з офіційного сайта ТОВ «ЄРЦ КП» мають відображати квитанції для сплати комунальних послуг для споживачів. Як видно із роздруківок із особистого кабінету споживача, з відповіді відповідача на звернення [PERSON] , звітним періодом для нарахування належних до сплати сум є період з 18 числа попереднього місяця і 17 (або 19) число поточного місяця. Відповідач у відзиві посилався на те, що передання інформації про показники вузлів комерційного обліку здійснюється відповідно до наказу № 511/1 від 09.11.2020р. КП «Теплоенерго». Згідно наданого відповідачем наказу КП «Теплоенерго» № 511/1 від 09.11.2020р. «Про дотримання норм чинного законодавства у сфері комунальних послуг», на виконання вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2020р. № 830 та дотримання умов Типового договору з індивідуальним споживачем про постачання теплової енергії для здійснення своєчасного нарахування плати за надані послуги з постачання теплової енергії, наказано відповідальним особам служби ТО, КВП та А, ОТО передавати інформацію про показники вузлів комерційного обліку теплової енергії, що встановлені у багатоквартирних будинках, до служби реалізації та збору платежів у період з 22 по 25 число кожного розрахункового місяця з урахуванням кількості днів в розрахунковому місяці (а.с. 61). Згідно із п. 34 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2020р. № 830 (далі - Правила № 830) р ахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Відповідно до п. 35 Правил № 830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Пунктом 6 Правил № 830 визначено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам: за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача; за договором з колективним споживачем, колективним договором, індивідуальним договором, договором з власником (користувачем) будівлі - до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі). При цьому, первісною редакцією Правил № 830 від 21.08.2019р. були затверджені «Типовий колективний договір про надання послуги з постачання теплової енергії» і «Типовий договір з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії», пунктом 21 яких передбачалося, що «Тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги та оплати послуги виконавцю становить з __ по __ число місяця, але не може перевищувати місяць. Відповідно до п.п. 36 - 37 Правил № 830 споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 19 Порядку № 830 к омерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Згідно із п. 29 Порядку № 830 зняття показань вузлів комерційного, розподільного обліку та приладів-розподілювачів теплової енергії здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та умов договору. Відповідно до п. 40 Порядку № 830 у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги споживач сплачує пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Згідно із загальними положеннями Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018р. № 315, розрахунковим періодом - є установлений договором період надання комунальних послуг, тривалість якого не перевищує календарний місяць, на кінцеву дату якого визначається загальний обсяг споживання відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку та здійснюється розподіл між споживачам на цю саму дату. Усі показники вимірювання, зазначені у цій Методиці, що визначають обсяг спожитої комунальної послуги, відносяться до розрахункового періоду. Відповідач вказує, що наприклад, у листопаді 2020 року показники вузлів комерційного обліку теплової енергії передано за період 01.11.2020р. по 21.11.2020р., відповідно нарахування здійснено не за календарний місяць, а за кількість спожитої теплової енергії у листопаді 2020 року. Відповідач у відзиві вважав, що застосування календарного місяця до розрахункового періоду можливо лише у разі відсутності приладу комерційного обліку, коли нарахування здійснюються відповідно до норм споживання. Разом із тим, жодною нормою Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Порядку № 830, Методики не передбачено, що застосування календарного місяця до розрахункового періоду можливо лише у разі відсутності приладу комерційного обліку. Водночас, суд ще раз звертає увагу на те, що первісною редакцією Правил № 830 від 21.08.2019р. були затверджені типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії для колективних споживачів - багатоквартирних будинків, якими передбачалася можливість визначати тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги у межах періоду відповідних чисел місяця, який не може перевищувати місяць. Відповідно до ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу. Таким чином, суд частково погоджується із доводами позивача про те, що розрахунковим періодом може бути місяць, однак зазначає, що типовим договором для виконавця послуг передбачена можливість визначати й інший розрахунковий період, аніж календарний місяць. Сторонами не представлено суду відомостей про умови укладеного договору. Водночас, сам факт розміщення Рахунку - повідомленні за комунальні послуги на сайті ТОВ «ЄРЦ КП» (complatezh.info), у якому вказано період споживання послуги, якій відрізняється від календарного місяця не можна вважати порушенням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Порядку № 830, Методики, оскільки умовами типового договору може визначатися інший розрахунковий період. Розглядаючи вимоги позивача про повернення надміру сплачених коштів, суд виходить із такого. Розраховуючи суму переплачених грошових коштів, позивач суму сплачених коштів за кожен місяць за період 2017 - 2021 роки поділів на два (обґрунтовуючи це тим, що він за тепло сплатив удвічі більше) та склав результат, визначивши таким чином суму зайво сплачених як на його думку кошів відповідачеві. Однак, як видно із особистого рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з жовтня 2016 року по серпень 2021 року усі сплачені позивачем гроші спрямовані на погашення нарахованої до сплати суми за теплопостачання. За указаний період позивачеві нараховано 54 912,58 грн. до сплати. Сплачено позивачем (37 813,50 грн. + субсидія 16 951,38 грн.) всього 54 764,88 грн. Недоплата складає 477,00 грн. Таким чином, борг майже відсутній. Згідно наданої позивачем довідки № 994 від 28.08.2021р. про заборгованість за послуги теплопостачання, станом на 25.08.2021р. заборгованість відсутня (а.с. 77) При цьому, суд не погоджується із доводами позивача про те, що у січні 2021 року відповідачем невірно здійснені нарахування, виходячи із опалювального періоду з 18.12.2020р. по 17.01.2021р. Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду. Згідно із ч. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Позивачеві роз`яснено у листах КП «Теплоенерго», що розрахунок середнього споживання енергії протягом попереднього опалювального періоду склав 7,13558 Гкал. Таку кількість Гкал узято для розрахунку всієї опалювальної площі 252,20 м.кв. у січні 2021 року. Для позивача при опалювальній площі 60,30 кв.м. нарахування у січні склали 2 694,78 грн. Потім проведено коригування раніше виконаного нарахування за звітний період, тобто за період з 18.12.2020р. по 17.01.2021р., за який фактичне споживання теплової енергії, згідно встановленого приладу обліку, склало 15,10549Гкал, попереднє - 226,90Гкал., дійсне -2243,71 Гкал., втрати 1,69451Гкал. Здійснено розрахунок кількості спожитої теплової енергії на 1м.кв - 0,040355 Гкал. Відповідно до цього розрахунку, категорією «Населення» з опалювальною площею 252,20 м2, за період 18.12.2020р. - 17.01.2021р. фактично було спожито наступну кількість теплової енергії: 252,20 опалювальної площі = 10,17753 Гкал. Згідно раніше проведеного за січень 2021р. нарахування за 7,13558Гкал. донарахування склало: 10,17753 - 7,13558 - 3,04195Гкал. Отже, у лютому 2021 року споживачам проведено донарахування за 3,04195Гкал. Для квартири [ADDRESS] з опалювальною площею 60,30 м2, донарахування за січень 2021р. склали за період з 18.12.2020р. по 17.01.2021р. - 1148,81 грн. Позивач вказував, що за завищені, як на його думку, нарахування за січень 2021 року, він сплатив 4992,40 грн. Однак, як видно із наданих позивачем квитанцій, у січні 2021 року позивач сплатив 1405,26 грн (а.с. 26 зворот), у лютому 2021 р. - 2694,78 грн. (а.с. 27 зворот), тобто всього 4100,04 грн. Ще у березня 2021 року сплатив 1500,00 грн. (а.с. 27 зворот), тобто всього 5600,04 грн. Таким чином, не зрозуміло, яким чином позивач визначив вказану суму - 4992,40 грн., половину від якої просить повернути. Щодо посилань позивача у позові на те, що у розрахунковому листі вказано, що подача тепла у квітні була відсутня (0 днів), але відповідач виставив 3.14071 Гкал. і нарахував за квітень 1186,10 грн. У розрахунковому документі (а.с. 26) вказано за квітень 2021 року зазначено 0 днів, нараховано 1186,10 грн. В особистому рахунку позивача (а.с. 62 - 63) у квітні 2018 року, квітні 2019 року, квітня 2020 року, квітні 2021 року позивачеві здійснені нарахування за подачу тепла за останній місяць опалювального сезону. Як пояснив відповідач у відзиві стосовно нарахувань у квітні, останні показники приладу комерційного обліку передаються після закінчення опалювального періоду, тому нарахування здійснюються відповідно до наданих показників на перший день закінчення опалювального сезону з урахуванням перерахунків за весь опалювальний період, що становить 172 дні, про що позивачеві неодноразово надавалися роз`яснення. Із досліджених судом доказів з`ясовано, що навіть при обрані відповідачем іншого розрахункового періоду, аніж календарний місяць, загальний обсяг споживання й нарахування за спожиту теплову енергію не змінюється. Пеня у відповідності до п. 40 Порядку № 830 позивачеві не нарахована. Сплачені позивачем кошти повністю спрямовані на погашення сплати за нараховані послуги і подвійна оплата відсутня. Станом на 25.08.2021р. заборгованість відсутня. Стосовно посилань позивача на надання відповідачем послуг неналежної якості, то відповідно пп. 33 - 39 (Порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг) Порядку № 630, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. У повідомленні зазначається прізвище, ім`я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. Представник виконавця, якому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов`язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання виконавцем факту неналежного надання або ненадання послуг. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта- претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Так само, згідно із п.п. 54 - 58 (Порядок оформлення претензії споживачем) Порядку 830 у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. Оформлення претензій споживачів здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених статтею 28 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145. Виконавець зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. У разі неприбуття виконавця в установлений строк або необґрунтованої відмови виконавця підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем та не менш як двома споживачами, які проживають (розташовані) у сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю рекомендованим листом. Виконавець протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта-претензії вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених у ньому, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем. Виконавець зобов`язаний повідомити у десятиденний строк споживачеві про вжиті за результатами задоволення його претензії заходи. Одними із основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, позивачем не надано доказів того, що він звертався до виконавця із повідомленням про неякісні послуги, за результатами повідомлення складався акт-претензія, який був предметом розгляду відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З урахуванням установлених обставин справ, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання повернути надміру сплачені кошти не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що ним зайво сплачені кошти за послуги теплопостачання. А розрахунки позивача не ґрунтуються на дійсних обставинах справи і вимогах закону. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. З урахуванням установлених обставин, суд доходить висновку, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), оскільки позивачем не доведено надання послуг із недоліками, винної поведінки відповідача і причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданням моральної шкоди. Варто зазначити, що суд не приймає до розгляду збільшення позовних позовні вимог у відзиві на позов, оскільки збільшення (або зменшення) розміру позовних вимог (ст. 49 ЦПК України) відбувається шляхом подання відповідної заяви, а не відзиву на позов, подання якого регулюється ст. 178 ЦПК України. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009р. № 14 встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті, строки позовної давності у даному випадку не застосовуються. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed