Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, у лютому 2021 року, надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №МФ-5601800001732 від 12.12.2018, що становить 13\~600, 00 грн. та складається з: 5\~000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4\~900,00 грн. заборгованість за процентами; 1\~250,00 грн. заборгованість за комісією; 2\~450,00 грн.- пеня. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 15.03.2021 відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 12.12.2018 між [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було укладено кредитний договір №МФ-5601800001732, відповідно до умов якого останній отримав у кредит кошти в розмірі 5\~000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.12.2018, зі сплатою відсотків у розмірі 292 на рік та комісії у розмірі 1250,00 грн. за супровід кредиту. 01.03.2019 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №01032019, згідно з яким ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за договором №МФ-5601800001732. З огляду на те, що [PERSON] допустив неналежне\~виконання умов кредитного договору, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимушено звернутись до суду з даним позовом. Відповідач відзиву не надав. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до копії кредитного договору №МФ-5601800001732, ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» зобов`язалось надати [PERSON] у кредит кошти в розмірі 5\~000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.12.2018, зі сплатою відсотків 292 на рік та комісії у розмірі 1250,00 грн. за супровід кредиту Також вказаним договором визначено порядок нарахування штрафних санкцій у разі не виконання боргових зобов`язань. Згідно з копією договору факторингу №01032019 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» передало право вимоги ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» за договором №МФ-5601800001732 (на підтвердження надано: протокол електронного аукціону, копію платіжного доручення, додаток до договору факторингу). 12.03.2019 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», було направлено [PERSON] повідомлення про укладення договору факторингу. На підтвердження суми заборгованості надано: розрахунок заборгованості. Норми права та висновки Верхового Суду, що застосував суд. У відповідності до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 вказаної статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління\~Національного банку\~України від\~18\~червня 2003\~року №\~254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~(в редакції, чинній на час вирішення справи). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками ( по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. Положеннями абзацу 3 частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів", кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга, це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі N 6-2071цс16. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168,банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі N 708/195/19. Висновок суду. У даній справі на позивачу лежить обов`язок довести наявність у відповідача заборгованості. Підтвердженням заборгованості можуть бути первинні документи або виписка по особовому рахунку. Розрахунок заборгованості не доводить факту заборгованості. Позивачем відповідних доказів не надано. Позивач у зобов`язанні є новим кредитором, якому, згідно договору факторингу, мали бути передані документи на підтвердження заборгованості. Позивач не заявляв про наявність перешкод у наданні відповідних доказів, не заявляв клопотання про їх витребування. Відтак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості відповідача, що виключає можливість задоволення позову. Додатково щодо вимог про стягнення комісії, оскільки банком у кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які повинні надаватися безоплатно, то заборгованість за комісією не підлягає стягненню. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню, інших судових витрат не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed