Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що у 2015 році, помер її батько, [PERSON] , який був похований на центральному цвинтарі в с. Кудашівка Криничанського району Дніпропетровської області. У 2016 році вона з братом замовили виготовлення та установку пам`ятнику для батька з чорного граніту вартістю одинадцять тисяч гривень (ціна вказана без врахування витрат на послуги з установлення). 10 травня 2021 року, знайома позивачки, повідомила, що пам`ятник на могилі батька зруйнований. Позивачка відразу вирушила до центрального цвинтаря з метою перевірити зазначену інформацію, де дійсно побачила, що на могилі її батька, пам`ятник був повністю повалений та розколений навпіл. Про цей факт відразу зателефонувала до поліції та заявила про інцидент. За зверненням позивачки, поліцією, було проведено розслідування та опитано письмово малолітнього [PERSON] , [INFO] , учня 7-го класу Кудашівської СЗШ, мешканця [ADDRESS] , який письмово пояснив, що проживає разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , 09.05.2021 року близько 19:00 він разом зі своєю подругою пішли до центрального цвинтаря с. Кудашівка, з метою збирання цукерок, залишених під час поминальних днів і випадково (зі слів [PERSON] ) пошкодили декілька пам`ятників, які впали на землю. Оскільки, [PERSON] є малолітньою особою, заява до поліції була розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян». Домовитися з відповідачкою не вдалося, оскільки спочатку обіцяла сплатити завдану шкоду , а потім відмовилася та повідомила , що буде сплачувати збитки тільки якщо буде рішення суду. Відповідачка [PERSON] згідно заяви просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі судом встановлено, що згідно довідки від 10.05.2020 року інспектором ювенальної превенції Мироновим І.В. за результатами розгляду заяви потерпілої [PERSON] , було притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст.184 КУпАП, за фактом нехтування батьківських обов`язків, оскільки малолітньому сину [PERSON] не виповнилося 16 років, у зв`язку з чим не можливо притягнути до відповідальності. Понесені витрати позивачки підтверджуються накладною від 18 жовтня 2021 року. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи. Якщо малолітня особа завдала шкоди як з вини батьків (усиновлювачів) або опікуна, так і з вини закладів або особи, що зобов`язані здійснювати нагляд за нею, батьки (усиновлювачі), опікун, такі заклади та особа зобов`язані відшкодувати шкоду у частці, яка визначена за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положенням ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Outcome: approved