Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

В листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] вказавши, що від спільного подружнього життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на І курсі денної форми навчання Професійного ліцею моди ПП» Київська Академія перукарського мистецтва» з 01.09.2021 по червень 2022 року. Вона несе витрати, пов`язані з навчанням доньки та її утриманням на період навчання, однак дитина потребує матеріальної підтримки також свого батька. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дочки на період її навчання, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання до 30 червня 2022 року. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому висловилася, що вимоги позову підтримує з підстав, викладених в позовній заяві, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 25 лютого 2022 року, 14 березня 2022 року та 28 березня 2022 року не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань, а також відзиву на позов не подавав. На адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6), яка проживає з матір`ю (а.с.9). [PERSON] досягла повноліття, однак станом на дату подання позову до суду навчається на І курсі денної форми навчання Професійного ліцею моди ПП» Київська Академія перукарського мистецтва». Навчальним планом передбачено закінчити навчання в червні 2022 року, що підтверджується довідкою №1883/21 від 25.08.2021 (а.с.7). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Так, зі змісту позовної заяви випливає, що відповідач [PERSON] офіційно працює на ПрАТ «Зернопродукт МХП» у м. Ладижин та має стабільний і достатній дохід, щоб сплачувати аліменти на утримання дочки, яка навчається. Враховуючи викладене, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку дочці, оскільки остання продовжує навчання (станом на дату подання позову до суду), у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] на період навчання, варто стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку), що буде відповідати інтересам сторін. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 01.02.2022. При цьому, з матеріалів справи, зокрема, з свідоцтва про народження серії [NUMBER] та паспорта громадянина України № [NUMBER] випливає, що [PERSON] виповнилось 18 років [INFO] . Оскільки [PERSON] досягла повноліття після пред`явлення позову, відтак, аліменти варто стягувати з відповідача починаючи не від дня пред`явлення позову, а з моменту досягнення повноліття, тобто з [INFO] . Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992,40 грн. в дохід держави. Окрім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 900 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги [PERSON] надано: договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 01.02.2022 (а.с. 11), Попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат від 01.02.2022 (а.с. 12), та акт виконаних робіт від 01.02.2022 (а.с.13). Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу позивачем у розмірі 900,00 грн. оскільки позовні вимоги задоволено повністю, стягненню з відповідача підлягає 900,00 грн.

Outcome: approved