Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. 11 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого за рішенням виконкому Ладижинської міської ради народних депутатів 26 листопада 1993 року № 308 на ім`я [PERSON] . На обґрунтування заяви зазначила, що в належному їй свідоцтві про право власності на житло ім`я записано з помилкою, а саме: « [PERSON] ». Дана помилка пов`язана з невірним зазначенням її імені в заяві про приватизацію. З даного питання вона зверталась до Ладижинської міської ради з відповідним листом, на що отримала відповідь про необхідність встановлення факту про те, що свідоцтво про право власності на житло дійсно належить їй, адже її ім`я в ньому і в паспорті різняться. Факт належності їй даного свідоцтва підтверджується рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради народних депутатів № 308 від 26.11.1993 про безоплатну передачу квартири (будинку) у власність громадянам м. Ладижина, що проживають в зоні посиленого радіаційного контролю. В зв`язку з тим, що законодавством не передбачено права виконавчого комітету вносити виправлення до раніше оформлених ним свідоцтв, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує в повному обсязі. Представник Ладижинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, у якій просив слухати справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення заяви. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин. На підтвердження своєї особи заявником надано копію паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 04.12.1997 [PERSON] , [INFO] , уродженці села Губник Гайсинського району Вінницької області, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З копії рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради народних депутатів № 308 від 26.11.1993 про безоплатну передачу квартири (будинку) у власність громадянам м. Ладижина, що проживають в зоні посиленого радіаційного контролю видно, що [PERSON] передано в приватну спільну часткову власність квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, а саме квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за рішенням виконкому Ладижинської міської ради народних депутатів 26 листопада 1993 року № 308, видно, що воно видане на ім`я [PERSON] . V. Оцінка суду. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні й тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved