Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що 25 травня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років відносини з відповідачем погіршились, так як кожен з них має різні інтереси та живе окремим життям. Подружнім життям вони не живуть, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивачки. Позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 25 травня 2015 року Лисовицькою сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис №7. 24.06.2021 відповідач подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що непорозуміння які на даний час є в їхній сім`ї мають тимчасовий характер. Їхня малолітня донька [PERSON] , як і кожна дитина повинна зростати і виховуватись у повноцінній сім`ї, а тому він глибоко переконаний, що на даний час залишається можливість зберегти шлюб та сім`ю.На даний час в сімейних відносинах з дружиною дійсно виникають непорозуміння та навіть сварки. В таких ситуаціях їм важко зрозуміти, що робити та як покращити відносини. Саме тому, він хоче щоб непорозуміння припинилися якомога швидше, проте не ціною розірвання шлюбу.На початку травня 2021 року у них із дружиною сталась конфліктна ситуація, в ході цього конфлікту він дійсно надто емоційно висловлював свою думку, через що дружина могла припустити, що він втратив до неї почуття поваги та любові. Після вказаного конфлікту дружина переїхала проживати до своїх батьків, забравши доньку [PERSON] . А тому, з початку травня 2021 року дружина проживає окремо. Проте за такий короткий період часу не можна стверджувати, що сім`я остаточно розпалась. Зазначив, що починаючи з періоду одруження він завжди старався підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклувався про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги до інших членів сім`ї та до дружини зокрема. Відповідно він готовий надалі шляхом взаємних поступок будувати з дружиною відносини на почуттях взаємної любові та поваги один до одного, та піклуватись про їхню сім`ю і забезпечувати усім необхідним, разом з дружиною піклуватись та виховувати доньку [PERSON] . Просить при розгляді та вирішенні даної справи врахувати інтереси їхньої малолітньої дочки. 30.06.2021 від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що вона з відповідачем не проживає разом із травня 2021 року. Таке рішення не було миттєвим, а було зроблено нею після виваженого обмірковування, і було наслідком тривалого непорозуміння із відповідачем та постійних конфліктів з останнім. Відповідно твердження відповідача, що між ними існують нормальні відносини є помилковим.Звернула увагу, що розірвання шлюбу не буде мати негативного впливу на їхню доньку. Навпаки, їхнє подальше перебування у шлюбі може нанести малолітній дитині психологічної шкоди, адже перебування дівчинки у постійній атмосфері стресу та напруги, яка зумовлена неприязними відносинами між нею з відповідачем, ніяк не сприяє її спокою та моральному, духовному і соціальному розвитку. У травні 2021 року між нею з відповідачем відбувся конфлікт, на підставі якого до останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Протиправна поведінка відповідача завдала їй сильної психологічної шкоди, та після таких конфліктів вона не бачить за можливе перебування із відповідачем у шлюбі. Вони не підтримують зв`язки, живуть окремо, фактично у кожного із них окреме особисте життя. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції 15.02.2022 представник позивачки [PERSON] повідомила, що сторони не примирились, хоча вони проживають в одному будинку. Сімейні відносин вони не підтримують, побут ведуть окремо, бюджету спільного у них немає, проживають у окремих кімнатах. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак у відповіді на відзив просить розглядати справу за її відсутності. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Боднар О.В. в судове засідання не з`явилась, однак 28.03.2022 подала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що зважаючи на воєнні дії в Україні позивачка виїхала за кордон. Просить справу слухати без її участі та участі позивачки. Позивачка підтримує позовні вимоги повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак в судовому засіданні 15.02.2022 повідомив, що він з позивачкою примирився, вони проживають разом, він разом з дитиною їздив відпочивати, у них спільний побут та бюджет. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бобанич І.Б. в судове засідання не з`явивсь, однак 31.03.2022 подав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі та без участі відповідача. Зазначив, що відповідач має намір зберегти сім`ю, оскільки сторони проживали разом в одному будинку. На даний час позивачка виїхала проживати, разом із дитиною за кордон, але сторони постійно спілкуються та підтримують відносини. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Заяви та клопотання учасників справи. Представник позивачки - адвокат Боднар О.В. 24.06.2021, 12.01.2022, 16.02.2022 подала на адресу суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.14, 52, 60). 22.07.2021 на адресу суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 01.07.2021 (а.с.31-34). 15.02.2022 відповідач подав на адресу суду заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову (а.с.55). Представник позивачки - адвокат Боднар О.В. 28.03.2022 подала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що зважаючи на воєнні дії в Україні позивачка виїхала за кордон. Просить справу слухати без її участі та участі позивачки, позов просить задовольнити повністю (а.с.69). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бобанич І.Б. 31.03.2022 подав на адресу суду заяву, в якій просить відмовити у позові повністю (а.с.71). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бобанич І.Б. 31.03.2022 подав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі та без участі відповідача (а.с.72). Процесуальні дії у справі. 02.06.2021 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.10). Ухвалою від 03.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.11). Ухвалою від 25.06.2021, 12.01.2022, 16.02.2022 вирішено проводити судове засідання в режимі відеоконференції (а.с.21, 53. 61). Ухвалою від 01.07.2021 вирішено надати сторонам строк на примирення, тривалістю 6 місяців (а.с.27). Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.11.2021 апеляційну скаргу повернуто апелянту (а.с.45-46). Ухвалою від 04.01.2022 поновлення провадження у справі (а.с.48). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання відповідача на 15.02.2022 по справі №456/2364/21 (а.с.49). Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 травня 2015 року у Лисивоцькій сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №7. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 25.05.2015 серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до свідоцтв про народження від 11 серпня 2018 року (серії [NUMBER] ) батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини та наявності у сторін дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 25 травня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після погіршення відносин, з травня 2021 сторони спільно не проживають. 17 травня 2021 позивач звернулася до суду із даним позовом. В процесі розгляду справи, сторонам за клопотанням відповідача був наданий термін на примирення, після якого позиція позивачки не змінилася, вона наполягає на розірванні шлюбу. Крім цього розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача для вжиття ним заходів до примирення, однак після цього представник позивачка зазначала, що стосунки між сторонами не змінились, сімейних відносин вони не підтримують, побут ведуть окремо, бюджету спільного у них немає, проживають у окремих кімнатах. Така позиція позивача свідчить про те, що вона переконливо вирішила розірвати шлюб. Судом, враховуючи бажання відповідача зберегти сім`ю, вживались всі заходи та надавалась відповідачу можливість для врегулювання відносин з позивачем, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не підтримують сімейних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Суд звертає увагу на норми статті 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, твердження представника відповідача про те, що сторони примирилися не знайшли свого підтвердження. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 24, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved