Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] у селищі Піски Ясинуватського району Донецької області помер її рідний дядько [PERSON] . 17 грудня 2021 року вона звернулась до нотаріуса Першої Донецької міської державної нотаріальної контори Сафронової Н.Л. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 20 грудня 2021 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори не подала заяви про прийняття спадщини, фактів про прийняття спадщини не надала. Спадщина залишилась у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS] . Основною причиною пропуску строку на прийняття спадщини є те, що у [ADDRESS] проходили бойові дії, на зазначеній території нотаріуси не здійснюють нотаріальні дії, а лише на території, підконтрольній українській владі. Крім того, необхідний був час для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Для цього деякий час був витрачений для збирання документів, що підтверджують факт смерті дядька, знаходження свідків подій, звернення до суду, щоб встановити факт смерті, а вже потім на підставі рішення суду, отримати свідоцтво про смерть з яким і звернутись до нотаріальної контори на підконтрольній українській владі території. Таким чином, свідоцтво про смерть дядька було отримане лише 15 грудня 2021 року. Крім того, ще одними з причин пропуску строку на прийняття спадщини є той факт, що з 2013 року її мати [PERSON] потребувала стороннього догляду, самостійно пересувалась по квартирі лише за допомогою ходунків, тож до самої смерті вона за нею наглядала та не мала змогу покинути та займатись оформленням спадщини що залишилась після смерті дядька. Її мати померла [INFO] . Тож тривалий час вона оговтувалась після смерті матері, розплачувалась з боргами, які утворились через її захоронення. Хоча батьки і були розлучені - вона за ними доглядала. Батько також проживав із нею, і вона здійснила його захоронення. Тож, не впоравшись від втрати матері, вона втратила ще й батька, влізла в великі борги, через витрати на його поховання. Ще до того, як батькам стало гірше, вона забрала їх до себе, щоб доглядати, у 2015 року захворіла на туберкульоз та знаходилась в протитуберкульозному диспансері в м. Краматорськ, після чого тривалий час спостерігалась амбулаторно. Таким чином, її хвороба стала ще однією перепоною для вчасного подання заяви нотаріусу для прийняття спадщини, адже лікування потребувало як тривалого часу, так і коштів. Про те, що оформити спадкові права в державного нотаріуса, нотаріальна контора якого розташованої у м. Покровську Донецької області, вона дізналась від знайомої лише у грудні 2021 року. Таким чином, перераховані вище причини пропуску строку на прийняття спадщини просила вважати поважними. Ще однією поважною причиною стало наявність карантину. З урахуванням постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів а території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» № 641 від 22.07.2020 з 12 березня 2020 року на всій території України встановлений карантин, заходи якого діють до теперішнього час, тож запровадження з 12 березня 2020 р. на усій території України карантину, заходів профілактичного характеру, що змусило відділи реєстрації актів цивільного стану частково не працювали, не приймали громадян, що ускладнювало збирання документів, необхідних для подання нотаріусу. На підставі наведеного просила встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька у шість місяців. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, просив справу вирішити на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 листопада 2021 року встановлено факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.22-25). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 15 грудня 2021 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 9, [PERSON] помер [INFO] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач є племінницею померлого [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження позивача, витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, про народження матері позивача; витяга з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя; свідоцтва про народження [PERSON] ; витяга з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, відповідно до якого батьками [PERSON] , як і матері позивача зазначені [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с.10, 13-14, 18, 20). Строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 27 січня 2015 року. Постановою державного нотаріуса Першої Донецької міської державної нотаріальної контори Сафронової Н.Л. № 350/02-31 від 20.12.2021 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.19). Згідно копії довідки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області від 29.12.2021 року, виданої на ім`я [PERSON] , її мати [PERSON] дійсно перебувала на диспансерному обліку у зв`язку із травмою отриманою 07.11.2013 року, решту життя вимушена була ходити з ходунками (а.с.33). Згідно копії довідки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області від 29.12.2021 року, виданої [PERSON] , її батько [PERSON] дійсно перебував на диспансерному обліку з 10.03.2021 року у психіатра. За станом здоров`я протягом останніх шести місяців потребував стороннього догляду (а.с.34). Згідно копії довідки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області від 17.01.2022 року, виданої [PERSON] , вона у 2015 році з березня по травень отримувала лікування в умовах протитуберкульозного диспансеру (а.с.35). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 23 вересня 2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 873, [PERSON] померла [INFO] (а.с.26). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 17 травня 2021 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 612, [PERSON] помер [INFO] (а.с.27). Місцем проживання на день смерті її дядька є селище Піски Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014р. та від 02.12.2015р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, внаслідок чого виникли труднощі в отриманні документів для встановлення факту її смерті на підконтрольній території України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що причиною пропуску позивачем встановленого законодавством строку для подання заяви на прийняття спадщини стала необхідність проходження процедури, пов`язаної зі зверненням в суди України для встановлення факту смерті спадкодавця на тимчасово окупованій території України і подальшого отримання свідоцтва про смерть українського зразка, доглядом за батьками, хворобою позивача, а також встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів, що перешкодило позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження 61-41480св18). Таким чином, судом встановлено, що позивачем пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини, у зв`язку з чим суд вважає за можливе визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, у шість місяців. Відповідно до ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved