Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Адвокат Мукомел Л.А. звернулася в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та про визнання [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . У вступному слові адвокат Мукомел Л.А. пояснила, що [INFO] померла [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала спадкоємиця за правом представлення - онука [PERSON] . Однак, за життя [PERSON] потребувала сторонньої допомоги та догляду, бо не могла за віком самостійно забезпечити свої життєві потреби, тобто перебувала у безпорадному стані. Догляд за [PERSON] здійснювали сестра - позивачка [PERSON] або дочка позивачки - [PERSON] чи внучка позивачки - [PERSON] , які надавали матеріальну допомогу, купували продукти та ліки, готували їжу, оплачували медичне обстеження та лікування, прибирали у квартирі, прали одяг та білизну, сплачували комунальні послуги. Після смерті [PERSON] , позивачка здійснює догляд за квартирою. Усі витрати на поховання [PERSON] понесла позивачка. Відповідачка більш як сім років не провідувала [PERSON] , будь якої допомоги їй не надавала. Тому вважає, що позивачка має право на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємицею першої черги - відповідачкою [PERSON] . Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] і її представник - адвокат Омельчук С.Л. в судовому засіданні та у письмовому відзиві позовні вимоги не визнали і пояснили, що [PERSON] - баба [PERSON] . Син [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] помер ще у 1999 році. [PERSON] проживала в [ADDRESS] , померла [INFO] . Відповідачка [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті баби - [PERSON] . Вважають, що позивачка [PERSON] не набула прав спадкоємця першої черги за законом після смерті своєї сестри - [PERSON] , так як до травня 2020 р постійно проживала в Італії, матеріальної допомоги [PERSON] не надавала, продукти харчування, ліки не купувала, медичні обстеження та лікування не оплачувала. [PERSON] матеріальної допомоги не потребувала, бо отримувала пенсію, якої вистачало на оплату комунальних послуг, придбання продуктів і ліків; у безпорадному стані не перебувала, сама могла себе обслуговувати до смерті, ходила на базар, в магазини за продуктами, сама готувала їжу, любила випікати торти; за станом здоров`я іноді вживала ліки, які могла придбати сама або іноді за ліками ходила відповідачка, частіше - соціальний представник. Відповідачка відвідувала бабусю - [PERSON] на свята. Постійну допомогу [PERSON] , як особі похилого віку, надавав соціальний працівник Славутського територіального центру соціального обслуговування: забезпечувала відвідування перукаря, забирала речі для прання, здійснювала прибирання, купувала ліки, останнім часом ходила за покупками, в тому числі за потреби купувала продукти. Відповідачка надавала посильну допомогу на поховання [PERSON] , але основну частину витрат на поховання понесла [PERSON] , яка пізніше отримала соціальну допомогу на поховання. На даний час позивачка утримує в себе ключі від квартири [PERSON] та забрала частину майна спадкодавця; умисно перешкоджає відповідачці, як спадкоємцю, у доступі до спадкового майна. Просять відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). У справі, що розглядається судом досліджено надані сторонами докази. Зокрема, судом допитані свідки позивача. Так, свідок [PERSON] показала, що її мама - позивачка [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] мала власну квартиру по [ADDRESS] . Після смерті сина та чоловіка [PERSON] проживала одна. [PERSON] до травня 2020 р перебувала на заробітках в Італії, але постійно підтримувала зв`язок з сестрою і допомагала їй матеріально. З лютого-березня 2020 р стан здоров`я [PERSON] погіршився, їй стало важче підніматися на четвертий поверх додому, важко було ходити за покупками, вона частіше стала звертатися за медичною допомогою до сімейного лікаря. З серпня 2020 р [PERSON] стала постійно проживати у [PERSON] , здійснювала за нею догляд: допомагала готувати їжу, ходила за покупками, за ліками, допомагала оплачувати комунальні послуги. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] - її бабуся. На прохання [PERSON] вона піклувалася [PERSON] : раз або двічі на тиждень приходила до неї, поповнювала мобільний телефон, ходила за ліками в аптеку, приносила дрова, щоб розтопити титан для гарячої води, допомагала прибирати, рідше готувала їсти, забирала додому прання, іноді розвішувала штори. Соціальні працівники теж приходили до [PERSON] : безкоштовно надавали послуги перукаря, привозили дрова для титану. У зв`язку з пандемією коронавірусу протягом 2020 року [PERSON] рідко виходила з дому, лікаря викликала додому, бо іноді скаржилася на підвищення тиску та болі в серці. З вересня 2020 р [PERSON] постійно проживала у [PERSON] , здійснювала за нею догляд: допомагала готувати їжу, ходила за покупками, ліками, допомагала оплачувати комунальні послуги. [PERSON] померла [INFO] . Вона за власні кошти здійснила поховання [PERSON] , а потім отримала матеріальну допомогу на поховання. [PERSON] до баби - [PERSON] приходила раз на рік на свято. Свідок [PERSON] , яка перебуває в родинних стосунках з [PERSON] , показала, що [PERSON] - онука [PERSON] часто відвідувала [PERSON] поки [PERSON] була на заробітках за кордоном. А влітку 2020 р [PERSON] повернулася з-за кордону і майже постійно проживала у сестри - [PERSON] та здійснювала за нею догляд. [PERSON] приходила до [PERSON] дуже рідно і зазвичай на свята; у них були не дуже добрі стосунки. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] підтримувала близькі родинні відносини з [PERSON] , її дочкою та онукою. [PERSON] допомагала [PERSON] коштами, продуктами, передавала подарунки з Італії, коли була на заробітках. [PERSON] часто розповідала, що [PERSON] їй допомагає. [PERSON] бачила у [PERSON] лише одного разу на свято. Судом допитані також свідки відповідача. Так, свідок [PERSON] показала, що вона була сусідкою [PERSON] і перебувала з нею у дружніх стосунках. [PERSON] , незважаючи на вік, була дуже рухлива, стороннього догляду не потребувала, сама готувала їжу, любила випікати торти, сама ходила на базар, в аптеку. Іноді [PERSON] приходила до неї міряти тиск. У зв`язку з похилим віком, допомогу [PERSON] надавав соціальний працівник з центру соціального обслуговування: допомагав прибирати, прати речі, здійснювати покупки продуктів чи ліків. [PERSON] не хотіла звертатись за допомогою до рідних, бо їй вистачало допомоги соціального працівника. У квартирі [PERSON] було централізоване опалення, а протягом останніх 3-4 років вода у титані нагрівалася за допомогою газової установки, тому дров вона не потребувала. З вересня 2020 р до [PERSON] стала постійно приходити сестра - [PERSON] , але разом вони не проживали і [PERSON] не потребувала постійної опіки сестри. Сини [PERSON] померли вже понад двадцять років назад. Тому найближчою родиною [PERSON] була онука - [PERSON] , яка приходила відвідувати [PERSON] у свята. Аналогічні показання дав свідок [PERSON] . Свідок [PERSON] показала, що відповідачка [PERSON] - її дочка, а [PERSON] була свекрухою. [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS] , протягом останніх шести років - сама. Допомогу [PERSON] надавав соціальний працівник, тому вона відмовлялась від послуг онуки - відповідачки [PERSON] . Раз в тиждень [PERSON] провідувала [PERSON] . Вона теж іноді ходила до свекрухи. У квартирі [PERSON] завжди було чисто, охайно, речі випрані, завжди було щось приготовлено поїсти; вона не потребувала матеріальної допомоги, так як отримувала пенсію і субсидію на оплату комунальних послуг. [PERSON] розповідала, що позичала гроші племінниці - [PERSON] , а сестра [PERSON] обіцяла приїхати з Італії з заробіток і доглядати за нею. Проте, [PERSON] називала сестру і племінницю аферистами. Про смерть [PERSON] їй та [PERSON] повідомила [PERSON] вечором 25.01.2021 р, а також повідомила, що вона займається організацією поховання. Наступного дня вона та [PERSON] дали для [PERSON] 1000 грн на поховання баби. Їм відомо, що [PERSON] отримала матеріальну допомогу на поховання. Свідок [PERSON] показав, що він є чоловіком відповідачки [PERSON] , тому був знайомий з [PERSON] , неодноразово з дружиною ходив до неї в гості. [PERSON] була особою похилого віку (понад 80 років), але вона сама прибирала, готувала, виконувала хатню роботу; за матеріальною допомогою ніколи не зверталася, фізичної допомоги не потребувала, бо їй надавав допомогу соціальний працівник. Іноді [PERSON] просила [PERSON] купити в аптеці ліки, бо у неї підвищувався тиск. [PERSON] отримувала пенсію і субсидію на комунальні послуги. Свідок [PERSON] показала, що з 2017 року здійснювала соціальне обслуговування [PERSON] , як працівник Славутського територіального центру соціального обслуговування населення, двічі на тиждень, а за потребою - частіше. Зокрема: здійснювала вологе прибирання у квартирі, носила продукти з магазину чи з ринку, раз на місяць мила вікна, забирала білизну в Центр для прання, сплачувала за комунальні послуги за рахунок коштів клієнтки, поповнювала їй мобільний телефон, за потреби викликала швидку медичну допомогу. Частину домашньої роботи [PERSON] могла виконувати самостійно: готувала їжу, прала дрібні речі, прибирала у квартирі, могла сама сходити в магазин або аптеку. У разі поганого самопочуття в період пандемії коронавірусу [PERSON] зверталася до родичів з проханням залишитися з нею ночувати. Протягом осені - зими 2020 року з [PERSON] часто залишалася її сестра - [PERSON] , яка також надавала допомогу на сплату комунальних платежів. Судом досліджені також надані сторонами письмові докази та встановлено, що [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] , що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.183-185). [PERSON] , 1932 р.н., була зареєстрована за адресою [ADDRESS] та проживала одна, що стверджується довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради № 817/26-14 від 27.01.2021 (а.с.13). [PERSON] перебувала на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримувала пенсію в разі втрати годувальника. Сума пенсії за період з 01.01.2019 р по 31.12.2020 р складає 83288, 32 грн, зокрема, з липня 2020 р по грудень 2020 - 3990,43 грн, грудень 2020 р - 4104,43 грн (а.с.116). 28 лютого 2008 року [PERSON] , як одинока престаріла особа, звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області із заявою про прийняття на надомне обслуговування територіальним центром та вказала, що близьких родичів, зобов`язаних утримувати її, немає (а.с.167). 28 лютого 2008 року Територіальним центром Славутського міського управління праці та соціального захисту населення проведено обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] та встановлено, що вона є пенсіонером за віком, одинокою престарілою особою, дитиною війни. Стан здоров`я - стенокардія, остереохондроз, гіпертонія, вади зору, слуху. Дітей не має. Проживає в трьох кімнатній квартирі в якій є всі комунальні зручності - газ, вода; має все необхідне для проживання. Потребує обслуговування соціальним робітником, що стверджується Актом обстеження (а.с.180) . 28 лютого 2008 року між Територіальним центром Славутського міського управління праці та соціального захисту населення і [PERSON] був укладений договір про надомне обслуговування. Згідно з п. 3 Договору соціальний працівник територіального центру надавав [PERSON] наступні послуги: доставку ліків з аптеки, оформлення субсидії, заготовка та доставка продуктів харчування, плата за комунальні послуги, прибирання в кімнаті два рази на місяць, послуги медсестри, прачки, швачки, перукаря. Кількість відвідувань та обслуговування соціальним працівником 2 рази на тиждень (а.с. 175). Аналогічні договори між Територіальним центром Славутського міського управління соціального захисту населення і [PERSON] укладалися до 2020 року включно, а [PERSON] отримувала соціальні послуги у відділенні соціальної допомоги вдома в період з 28 лютого 2008 року по 25 січня 2021 року, що стверджується листом КУ "Славутський територіальний центр соціального обслуговування" від 05.01.2022 р № 03 (а.с.164), Договорами про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) (а.с. 169-175), Картою оцінювання індивідуальних потреб у соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг) за 2010 рік (а.с.176-177), Індивідуальним планом надання соціальної послуги догляду вдома (а.с.179), Актами обстеження житлово-побутових умов [PERSON] (а.с.180, 181, ), Обліковими картками обслуговування територіальним центром (а.с.194-197), медичними висновками про здатність [PERSON] до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі (а.с.198-203), довідками про склад сім`ї (а.с.204-213). Відповідно до документів, наданих КУ "Славутський територіальний центр соціального обслуговування", [PERSON] в період з 2008 р по 25 січня 2021 р надавались послуги: прання одягу та білизни, послуги перукаря, послуги педагога-психолога, медичні послуги, господарські роботи, копання городів, періодичне побутове обслуговування, вологе та генеральне прибирання приміщення, миття вікон, придбання продуктів харчування, ліків, сплата комунальних платежів, оформлення субсидій, послуги швачки. [PERSON] користувалась комунальними послугами, зокрема: послугами з управління багатоквартирним будинком, з теплопостачання, телекомунікаційними послугами, споживання природного газу та доставка природного газу, у зв`язку з чим їй надавались рахунки на оплату (а.с.39-44). Проте, з досліджених рахунків не вбачається, що плату за спожиті комунальні послуги здійснювала інша особа, а не споживач [PERSON] , а також відсутні відомості про нарахування і виплату чи про відсутність субсидії на оплату комунальних послуг. Тому суд не може вважати доведеним той факт, що [PERSON] потребувала матеріальної допомоги на оплату комунальних послуг і що таку допомогу їй надавала [PERSON] . З медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] вбачається, що протягом 2019 - 2020 рр вона зверталась за медичною допомогою до сімейного лікаря з приводу запаморочення, ниючого болю в ділянці серця, загальної слабкості, головного болю. Сімейним лікарем кожного разу було констатовано, що загальний стан хворої задовільний, їй призначалось амбулаторне лікування та вона перебувала під спостереженням лікаря у зв`язку з діагнозом: загальний атеросклероз, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба (а.с.90-91). [INFO] [PERSON] померла в м. Славута Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26 січня 2021 року (а.с.11). Наказом КУ "Славутський територіальний центр соціального обслуговування" № 08 від 26.01.2021 р [PERSON] знята з соціального обслуговування з 26.01.2021 р (а.с.165). Із свідоцтва про поховання від 27.01.2021 р, виданого КП "Славута-Сервіс", вбачається, що поховання померлої [PERSON] здійснювала [PERSON] (а.с.17). Наведене стверджується також Рахунком-замовленням № 004549 на купівлю-оформлення предметів і послуг похоронного призначення (а.с.18), договором-замовленням на організацію і проведення поховання (а.с.19), розмір витрат на поховання [PERSON] , понесених [PERSON] та доведених в ході судового розгляду, становить 1110,36 грн (а.с.18-19). З повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в хмельницькій області вбачається, що [PERSON] отримала допомогу на поховання [PERSON] в сумі 12313,29 грн (а.с.117). Позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що стверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28 січня 2021 року (а.с.7), повторно виданим свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28 січня 2021 року (а.с.8), свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 29 листопада 1940 року (а.с.9) та повторно виданим свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26 липня 2018 року (а.с.10). [PERSON] є онукою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 29.07.1973 року (а.с.45) та свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 19.03.1997 р (а.с.46). Після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] від 28.01.2021 р нотаріусом заведена спадкова справа № 7/2021, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12) та спадковою справою № 7/2021 (а.с.71 -88) . Відповідачка [PERSON] подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] (а.с.82). Відповідачка [PERSON] є онукою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] від 19 листопада 1977 року (а.с.87), відповідно до якого її батько - [PERSON] , та свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 19 червня 1998 року (а.с.87), відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Батько відповідачки - [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 30 червня 1954 року (а.с.85). [PERSON] помер [INFO] в м. Славута Хмельницької області, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10 лютого 2021 року (а.с.86). Таким чином, відповідачка [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за законом за правом представлення відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, за якою внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З наведеного вбачається, що відповідачка [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, а позивачка [PERSON] - спадкоємцем другої черги за законом. Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України). Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18) та від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18). Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. При цьому, поняття «тривалого часу» є оціночним, а такому визначення існування такої обставини встановлюється судом з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 200/21452/15-ц наголосив щодо неможливості встановлення безпорадного стану особи виключно на підставі показань свідків у разі існування спору Безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] не потребувала постійної опіки; нематеріальні послуги (спілкування, поради та консультації) їй надавав Славутський територіальний Центр соціального обслуговування, крім цього вона спілкувалася з сусідами, з відповідачкою, яка провідувала її на свята, з позивачкою та її онукою, які відвідували її; матеріальне забезпечення [PERSON] здійснювалось шляхом виплати пенсії та надання субсидії; будь-яка інша допомога, тобто така допомога, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, прання білизни, миття вікон, послуги перукаря, швачки, придбання продуктів харчування та ліків [PERSON] надавав соціальний працівник постійно з 2008 року, що стверджується документально. Суд не бере до уваги показання свідків про те, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , оскільки їх пояснення носять узагальнений характер та не підтверджують здійснення позивачкою опіки над спадкодавцем, матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві: прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; здійснення таких дій протягом тривалого часу . \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] з 2017 р по 13.06.2020 р постійно перебувала за межами України, що стверджується листом Держприкордонслужби України (а.с.106), а отже фізично не могла тривалий час здійснювати дії по догляду за [PERSON] і наданню їй необхідної допомоги. \~ \~ \~ \~Щодо безпорадного стану спадкодавця [PERSON] , то в ході судового розгляду не здобуто доказів про те, що [PERSON] неспроможна була самостійно забезпечувати свої потреби. Незважаючи на похилий вік, вона не хворіла тяжкою хворобою або каліцтвом, на стаціонарному лікуванні протягом 2019-2020 років не перебувала, що стверджується дослідженими записами сімейного лікаря, за медичними висновками, наданими в Центр соціального обслуговування, [PERSON] частково була не здатна до самообслуговування. Судом встановлено, що [PERSON] не потребувала допомоги саме від [PERSON] , оскільки достатню допомогу їй надавав соціальний працівник Славутського територіального центру соціального обслуговування. Дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд знаходить , що позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком, щодо наявності відразу всіх зазначених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у позивачки могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України .

Outcome: dismissed