Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у листопаді 2020 року надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.04.2006, що станом на 11.10.2020 становить 19\~245,40 грн. та складається з: 12\~248,88 грн. заборгованості за тілом кредита; 3\~695, 69 грн. заборгованості за відсотками; 3\~300,83 грн. пенею. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Цитульського В.І. від 08.12.2020 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 06.04.2006 між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір б/н який оформлено у вигляді анкети-заявки щодо отримання останнім кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та строки визначені «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку». Кредитний ліміт було збільшено до 11\~000,00 грн. З огляду на те, що [PERSON] допустив неналежне виконання умов договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач надав відзив, доводи викладені в якому зводяться до необґрунтованості та безпідставності заявлених вимог, в якому також міститься клопотання про застосування строку позовної давності. Також відповідачем було надано письмові пояснення. Позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначено про відсутність підстав для застосування строків позовної давності з огляду на систематичне користування відповідачем карткою/кредитним лімітом. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до копії заявки-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банком банківських послуг від 06.04.2006, [PERSON] було подано заявку на оформлення пластикової картки. У заявці відповідачем погоджено сплату процентів за користування кредитом у 3% в місяць. Згідно довідки відповідачу було змінено кредитний ліміт 27.12.2017 на суму 11 тис. грн., 07.10.2018 0 грн. Згідно іншої довідки відповідачу надано шість карток, остання 22.09.2018 зі строком дії до 11/21. Доданим до позову витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» визначено Умови та порядок користування карткою «УНІВЕРСАЛЬНА». Також в ній визначено порядок нарахування процентів та штрафних санкцій. На підтвердження суми заборгованості надано: розрахунок заборгованості, виписку за договором, довідку про зміну кредитного ліміту Норми права, що застосував суд. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Висновок суду. Без наданих підтверджень погодження позичальником наданих позивачем умов та правил банківських послуг, суд не може прийняти до уваги норми таких умов та правил. Такий висновок відповідає приписам постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа №342/180/17 Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15). Відповідальність відповідача обмежується сумою фактично наданих коштів, а також погодженим відповідачем у заявці процентами (3%). Пеня, не може бути стягнена, оскільки її сплата, сторонами не погоджена. Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. Із долученої виписки по особовому рахунку відповідача вбачається здійснення операцій по списанню процентів, передбачених договором кредиту, які збільшували розмір заборгованості. При цьому із підсумку розрахунку заборгованості за період від 01.06.2015 по 31.10.2019 відповідач заборгованості по процентам не погашав та заборгованості не має, а розрахунок містить колонку «Відсотки погашені за рахунок кредита». Відтак позивач нараховував відповідачу проценти, на суму яких збільшував розмір кредиту (тіло кредиту). Викладене є неправомірним, оскільки свідчить про нарахування позивачем процентів на попередньо нараховані проценти. Крім того, із виписки вбачається, що починаючи із 30.04.2015 проценти нараховувались частково у більшому розмірі, аніж розмір процентів погоджений сторонами, а саме у розмірі 3,6%. Згідно довідки, наданої позивачем, кредитний ліміт відповідача встановлений на рівні 11 тис. грн. тому заборгованість за тілом кредиту не може бути більшою за цю суму. За таких обставин, відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти в межах фактично отриманих, тобто в сумі 11 тис.грн. Із такої суми слід вирахувати 1\~150 грн., шо зараховані як сплата пені. Відтак борг відповідача перед позивачем становить 9\~850 грн. Оскільки із наданої позивачем довідки вбачається, що строк дії наданої відповідачу картки не закінчився, доказів прийняття та вручення відповідачу рішення позивача про дострокове припинення дії кредитного договору, суд вважає безпідставним нарахування процентів на підставі ст.625 ЦК України. Крім того із розрахунку заборгованості вбачається, що рахуючи такі проценти позивач застосовує ставку 86,40 % річних, що нічим не передбачено та є безпідставним. Щодо позовної давності, на яку звертав увагу відповідач то заборгованість відповідачау нараховувалась постійно, відповідач як використовував кредитні кошти так і повертав такі. Останній платіж на повернення заборгованості внесено 04.02.2020. Відтак строк позовної давності позивачем не пропущено. За таких обставин, із відповідача підлягає стягненню 9\~850 грн., а також сплачений позивачем судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed