Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

22.02.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання свідоцтв про право власності на майно недійсними. Ухвалою суду від 23.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21.03.2022 року проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. В обґрунтування вимог позивачка [PERSON] вказує, що будучи власником житлового будинку та земельних ділянок, в жовтні 2001 року подарувала 1/2 частину будинку та земельні ділянки своїй дочці [PERSON] . В подальшому рішенням даного суду від 05.01.2022 року вказаний договір дарування визнано недійсним. У зв`язку з чим постало питання про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна. Проте при зверненні до державного реєстратора, їй було відмовлено, оскільки [PERSON] оформила право власності на вказане спірне майно, а після визнання договору дарування недійсним і свідоцтва про право власності відповідачки на частину будинку та земельні ділянки є також недійсними. Тому, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом і просить його задовольнити. Представник позивачки [PERSON] , яка представляє інтереси [PERSON] на підставі ордера ВХ № 1025298 від 22.02.2022 року, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірительки, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 01 жовтня 2001 року приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Ткачук А.О., було посвідчено договір дарування 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та земельних ділянок: для будівництва і обслуговування житлового будинку і надвірних споруд, площею 0,052 га; ведення особистого підсобного господарства, площею 0,180 га, які розташовані в селі Кам`янка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, укладений між [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 682. Після отримання в дар вказаного нерухомого майна [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13.09.2013 року, індексний номер 9368533 на земельну ділянку з кадастровим номером 6824833700:01:001:1765, площею 0.0522 га і свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.09.2013 року, індексний номер 9445843 на земельну ділянку з кадастровим номером 682283700:01:001:1766, площею 0,1804 га,/ копії яких приєднано до матеріалів справи/, та провела державну реєстрацію майна. В подальшому рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05.01.2022 року вищевказаний договір дарування визнаний недійсним, що відповідно тягне за собою недійсність всіх послідуючих правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які були видані на підставі оспореного договору дарування. Проте, позивачка не має можливості провести державну реєстрацію спірних земельних ділянок, у зв`язку з їх державною реєстрацією за відповідачкою. Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 1 ст. 155 цього Кодексу, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до вимог частини 1 статті 378 Цивільного кодексу України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Статтею 393 вказаного Кодексу передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Судові витрати позивачка просить покласти на неї.

Outcome: approved