Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є влаником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстроване місце проживання відповідача, який ніколи не проживав в даному помешканні. Відповідач приходиться позивачу - онуком. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, не несе витрат на утримання будинку. Реєстрація відповідача в помешканні позивача спричиняє незручності та додаткові витрати власнику житла, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . 09.02.2022 року ухвалою судді відкрио привадження в даній справі у порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, відзиву, письмових заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.10ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] згідно Договору купівлі-продажу від 07.09.2006 року (а.с.5-7). Встановлено, що позивач з 26.09.2006 року зареєстрована у власному будинку [ADDRESS] , а відповідач був зареєстрований в цьому будинку з 19.03.2009 року, що підтверджено витягом № 02-27-820 про зареєстрованих у житловому приміщенні від 02.12.2021 р. (а.с.9). Згідно Акту про встановлення фактичного місця проживання особи, від 13.12.2021р. , в будинку [ADDRESS] проживає [PERSON] , а фактичне місце проживання [PERSON] з 2009 року, не встановлено (а.с.8). Позивач суду пояснила, що на прохання свого сина та онука зареєструвала місце проживання відповідача в своєму будинку, але, фактично, онук не потребував житла і ніколи не проживав разом з позивачем. Відповідач винаймає собі житло в м. Біла Церква, не надає матеріальної допомоги позивачу та не утримує житло. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка - [PERSON] 1958 р.н., який приходиться позивачу сином, а відповідачу- батьком, суду показав, що [PERSON] 1983 р.н. ніколи не проживав разом з позивачем, в сім`ї виникли непорозуміння, відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації в будинку позивача, яка не може оформити субсидію, несе зайві витрати через реєстрацію відповідача в будинку . Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По справі встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Відповідач був зареєстрований в цьому будинку, як член сім`ї власника житла, в березні 2009 року, однак не проживає за місцем своєї реєстрації більше року, без поважних причин, що дає підстави зробити висновок про втрату інтересу відповідачем до вказаного житла. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, чи мала місце домовленість між сторонами щодо користування будинком, - суду не надано, а тому, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved