Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

позивачка звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 15.12.2004 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження вчинено актовий запис №1874. За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх років намагалися з відповідачем говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх , однак жодних результатів це не дало, шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження їхньої сім`ї є неможливим, сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення, подальше спільне життя і збереження шлюб на переконання позивачки неможливі, майнових спорів між ними немає. Враховуючи вищевикладене, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого відношення до позову не направив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 грудня 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1874, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.03.2016 року. У сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 10.06.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №3408. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно достатті 51 Конституції Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved