Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання протиправним наказу №84-к від 05.11.2021 року в.о. директора Тутовицького ліцею Сарненської міської ради про відсторонення її від роботи у зв`язку із відмовою від проходження вакцинації, зобов`язати керівництво Тутовицького ліцею Сарненської міської ради поновити її на роботі. Стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним відстороненням та судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що вона працює асистентом вчителя Тутовицького ліцею Сарненської міської ради. Повідомленням від 01.11.2021 року №16 керівництвом ліцею її було доведено до відома інформацію про необхідність надати до 05 листопада 2021 року сертифікат про проходження курсу вакцинації або довідку про наявність протипоказань до вакцини. Відмітки про отримання нею даного повідомлення в даному повідомленні не міститься. 05 листопада 2021 року керівництвом ліцею було видано наказ про відсторонення її від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2. Наказ мотивований тим, що, у неї відсутнє щеплення. Вказує, що даний наказ є незаконним та таким, який підлягає скасуванню судом, оскільки ні в трудовому контракті, ні в посадовій інструкції, ні в будь-якому іншому документі, що підписані між нею та відповідачем такого зобов`язання з її боку не має. З виданням відповідачем даного наказу, її позбавлено права на працю, а тому він є незаконним. Крім того відповідно до п.3.1 колективного договору, який був затверджений протоколом №1 від 26.01.2021 року на колективних зборах Тутовицького ліцею між адміністрацією ліцею і Первинною Профспілковою організацією Тутовицького ліцею, адміністрація ліцею зобов`язується письмово повідомити профком про зміни в організації виробництва праці не пізніше як за три місяці до їх запровадження. Невиконання цієї умови є підставою для профкому не погодитися на запровадження змін у ті строки, які пропонуються адміністрацією. Оспорюваний наказ є таким, що не відповідає положенням ч. 1 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» оскільки цей Закон передбачає які щеплення є обов`язковими - ті, які включені до календаря щеплень. Так як щеплення проти COVID-19 не передбачене і не встановлене цим законом як обов`язкове, тому наказ про її відсторонення через відсутність даного щеплення вважає незаконним. Крім того надання медичної допомоги проводиться за її згодою. Вимога відповідача надати сертифікат про вакцинацію порушує тайну про стан її здоров`я. Не вбачається правових підстав у роботодавця примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби та/або притягувати їх до дисциплінарної відповідальності за відмову вакцинуватися від цієї хвороби. Також оскільки є доведеним, що в порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив її від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, тому позов в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу має бути також задоволений. Від представника відповідача в.о директора Тутовицький ліцей Сарненської міської ради, 21 лютого 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивача не визнають, вважають їх безпідставними, необґрунтованими та незаконними. У відзиві відповідач посилається на те, що відповідно до наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153 та пункту 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2 від 09.12.2020 року №1236 вручено повідомлення №16 від 01.11.2021 року [PERSON] про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19. Позивачці необхідно було надати документ, що підтверджує наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. Оскільки позивач відповідних документів не надала, то вона була відсторонена від роботи наказом №84-к від 05 листопада 2021 року без збереження заробітної плати. В наказі встановлено, що він набирає чинності з 08.11.2021 року. З метою захисту здоров`я населення, запобіганню поширенню небезпечної інфекційної хвороби в інтересах національної та громадської безпеки, економічного добробуту у державі діють карантинні обмеження. Відповідно на період дії карантину, обов`язковій вакцинації проти COVID-19 підлягають педагогічні працівники. [PERSON] відмовилася від обов`язкового щеплення та була відсторонена від роботи. Стосовно посилання позивача щодо обов`язку повідомлення первинну профспілкову організацію Тутовицького ліцею про зміни істотних умов праці позивача, відповідач зазначає, що відсторонення працівника від роботи- це один із випадків передбачених законодавством призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором. Крім того, зазначають, що відповідно до роз`яснень викладених в листі Мінекономіки від 22.12.2021 №4112-06/60353-07 відсторонення від роботи працівників у зв`язку із відмовою або ухиленням від вакцинації проти COVID-19, не викликано змінами в організації виробництва і праці тому, за два місяці про відсторонення попереджати не потрібно. Також відповідач посилаючись на практику європейського суду з прав людини та Верховного Суду вказав, що незважаючи на те, що кожна людина має право самостійно розпоряджатися власним життям і здоров`ям, проте відмова однієї людини не має ставити під загрозу здоров`я всього суспільства. Обмеження прав осіб, які відмовилися від вакцинації за власним бажанням, а також накладання санкцій за таку відмову, не є проявом дискримінації. Відповідач просить відмовити і частині стягнення судових витрат, оскільки вони є необґрунтованими. 03 березня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої посилається на те, що твердження відповідача стосовно того, що вручення повідомлення про відсторонення її від роботи, ним виконувалися вимоги постанови КМ України №1236 від 09.12.2021 року є абсурдним та неправдивим з огляду на те, що видача повідомлення у листопаді 2021 року не могло передбачити прийняття постанови Кабінетом міністрів 09.12.2021 року, що на півтора місяця пізніше від дати повідомлення. Вважає, що є доведеним факт порушення прав позивача та незаконність дій відповідача. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення сторін. Дослідивши письмові докази, давши їм належну оцінку, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача, суд прийшов до наступного. Правовідносини між сторонами регулюються КЗпП України, а також іншими нормативно-правовими актами, що застосовуються до трудових відносин. Судом встановлено, що відповідно до наказу №60-к про кадрові питання від 31 серпня 2021 року [PERSON] була прийнята на посаду асистента вчителя з 01 вересня 2021 року по 08 червня 2022 року, з оплатою праці по 10 тарифному розряду. Дане підтверджується, також відомостями, про роботу, які містяться в трудовій книжці серії [NUMBER] , копія якої долучена до матеріалів справи. Наданою позивачем довідкою про доходи №2921 від 09.11.2021 року розмір її доходу за травень - жовтень 2021 року склав 36450,81 грн. До матеріалів справи долучений колективний договір між адміністрацією Тутовицького ліцею і Первинною Профспілковою організацією Тутовицького ліцею. Згідно з повідомленням №16 від 01.11.2021 року [PERSON] повідомлено про її відсторонення від роботи з 8 листопада 2021 року в разі неподання нею документу, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації від Covid-19, або надання медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти Covid-19. На підставі наказу Тутовицького ліцею Сарненської ради № 84-к від 05.11.2021 «Про відсторонення від роботи [PERSON] » на підставі ст.46 КЗпП, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року №1645-ІІІ, наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням від 04 жовтня 2021 року №2153, пунктом 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 останню відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати та зі збереженням робочого місця. В даному наказі міститься підпис особи, відносно якої видано наказ, про ознайомлення з ним та з яким вона не згідна. Як зазначено в даному наказі, вказаному відстороненню передувало повідомлення позивачу про обов`язковість профілактичного щеплення проти СОVID-19 від 01.11.2021 року №16. Відповідно до ст.46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. З аналізу вказаної норми слідує, що перелік випадків відсторонення працівників від роботи, що визначений законодавцем не є вичерпним і може визначатися як законом, так і підзаконними нормативно-правовими актами. На виконання ст.10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики видано наказ МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» № 2153 від 04.10.2021року. Згідно із Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, який затверджений наказом МОЗ від 19 липня 1995 року № 133, до особливо небезпечних інфекційних хвороб віднесено Covid-19 . Разом з тим, наказом МОЗ від 4 жовтня 2021 року № 2153, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби Covid-19 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, в тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Відповідно до примітки до Переліку обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 . Відповідно до п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 9 грудня 2020 року (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються. Вказана постанова є чинною та неконституційною не визнана. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює асистентом вчителя Тутовицького ліцею Сарненської міської ради, тобто є педагогічним працівником закладу загальної середньої освіти і вказана професія віднесена до тих, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, зокрема COVID-19. Позивач не надала керівнику закладу освіти - Тутовицький ліцей сертифікат про щеплення чи документ, що підтверджує наявність протипоказань до такого щеплення, а тому була відсторонена від роботи. Отже, керівник навчального закладу, видавши оспорюваний наказ від 5 листопада 2021 року № 84-к про відсторонення [PERSON] від роботи, застосувала порядок відсторонення, який передбачений нормативно-правовими актами, з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу та є виправданим. Крім цього суд, приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 березня 2021 року (справа № 331/5291/19, провадження № 61-17335св20), про те, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави тобто було виправданим . Отже, держава, встановивши відсторонення працівників освіти від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й дітей. Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має виправдану мету, є пропорційним для досягнення такої мети та цілком необхідним у демократичному суспільстві. Суд дійшов висновку, що керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб , правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивачки від роботи, а тому у задоволенні позову в частині визнання незаконним та зобов`язання відповідача скасувати наказ від 05 листопада 2021 року №84-к слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Виходячи зі змісту цієї норми, заробітна плата виплачується саме за виконану роботу, а оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується. Враховуючи те, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, то суд приходить до висновку, що не підлягає до задоволення вимога позивача про поновлення її на роботі. У спірних правовідносинах суд не вбачає порушення права позивача на працю, визначеного ст. 43 Конституції України, оскільки за позивачем зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений. Обмеження позивача було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя і здоров`я людей. Отже, у зв`язку із відсутністю підстав для визнання незаконним і скасування оспорюваного наказу, у задоволенні позовних вимог щодо поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу також слід відмовити, оскільки вони є похідними. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволенні позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд не вбачає підстав для задоволення позову, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 625 ЦК України,

Outcome: dismissed