Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . З відповідачем по справі вона шлюб не укладала та проживають окремо. Проте, [PERSON] обіцяв надавати допомогу на утримання сина в добровільному порядку. Позивач стверджує, що на даний час дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач від утримання сина ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просила стягувати з нього аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з вересня 2020 року і до досягнення сином повноліття. В подальшому [PERSON] подала до суду уточнюючу заяву, в якій просила стягувати з [PERSON] аліменти з дня пред`явлення нею позову до суду до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності. Позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. У направленому до суду відзиві позов визнав частково та вказав, що з позивачкою вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] дійсно народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого він записаний як батько. [PERSON] жодного разу не зверталась до нього з проханням про надання допомоги на утримання дитини, оскільки бажала самостійно утримувати та виховувати сина. Пояснив, що у вказаному позивачем розмірі він не має змоги сплачувати аліменти, оскільки з\~ нього утримуються аліменти на утримання ще однієї дитини дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, він має незначний заробіток, змушений утримувати матір, яка є інвалідом ІІІ групи, а також оплачувати комунальні послуги. А тому просив задоволити позов частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його доходу. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статей 183, 184\~ СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, законодавець надав право вибору тому з батьків, з ким проживає дитина, право вибору стягувати аліменти у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки квартального комітету № 11 Смілянської міської ради від 26 жовтня 2021 року дитина проживає з матір`ю. У відзиві відповідач визнав, що дитина повністю перебуває на утриманні матері. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що син сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є його батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. І відповідач, з огляду на відсутність добровільної згоди між сторонами щодо порядку реалізації ним обов`язку утримання сина, зобов`язаний утримувати його у спосіб, визначений позивачкою шляхом сплати аліментів. Відтак, з огляду на вибір позивачкою способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу)\~ суд надає оцінку обґрунтованості визначеної позивачкою частки в межах заявлених нею вимог. Заперечуючи проти визначеної позивачем частки відповідач посилається на те, що на його утриманні перебуває мати, яка є інвалідом ІІІ групи. На підтвердження викладеного надав індивідуальну програму реабілітації інваліда № 557, розроблену для [PERSON] . Суд дослідив наданий доказ, та прийшов до висновку, що з нього не можливо однозначно встановити ступінь родинних зв`язків відповідача з [PERSON] . При цьому, суд враховує, що згідно наданої відповідачем довідки квартального комітету № 21 від 22 грудня 2021 року він дійсно проживає з матір`ю, однак прізвище матері зазначено як [PERSON] . Таким чином з наданих відповідачем документів неможливо встановити ті обставини, на які він посилається як на підставі своїх заперечень. Крім того, відповідно статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз наведеного положення закону дає підстави для висновку, що умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є одночасна наявність двох обов`язкових підстав: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Застосовуючи положення наведеного правила до правовідносин, що врегульовані статтею 202 СК України, Верховний Суд зробив висновок, що право на утримання повнолітньою дочкою, сином виникає у непрацездатних батьків за умови, що їхня заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи є меншими за розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 494/1682/15-ц. Виходячи з наведеного, суд зазначає, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що його матір потребують матеріальної допомоги і відповідач несе витрати по її утриманню. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку та не має проблем із здоров`ям такого ступеню, що впливають на його здатність працювати. Як встановлено з довідки з місця роботи від 20 грудня 2021 року [PERSON] офіційно працевлаштований та має стабільну заробітну плату. Судом, також, встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2021 року по справі № 703/2336/21 з нього стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти на утримання ще однієї дитини\~ виходячи з рівності обов`язку обох батьків з утримання дитини, суд вважає за можливе позов задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved