Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

20 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітньої доньки яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків передбаченого Законом України «Про Державний бюджет України» прожиткового мінімуму на одну особу щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] , розірвано 14 грудня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського управління юстиції Сумської області. Від цього шлюбу [INFO] народилася вона, їх донька [PERSON] . На день подачі позову до суду позивач є повнолітньою особою. З 01 вересня 2021 року [PERSON] навчається у Державному університеті інфраструктури та технологій. На даний час є студенткою денної форми навчання за спеціальністю «Право», а тому позивач не має змоги працювати, потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, підручників, продуктів харчування та інших необхідних для життєдіяльності та навчання товарів. Всі витрати по утриманню із часу її повноліття несе мати. Батько сплачував аліменти на її утримання до повноліття, але після досягнення повноліття позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці на час навчання, оскільки працює та отримує заробітну плату. 04 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження\~ про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 04 листопада 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто на адресу суду з відміткою АТ «Укрпошти» - «за закінченням терміну зберігання». (а.с.41) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 09 березня 2022 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 21 жовтня 2003 року, місце реєстрації відділ реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 21.10.2003 зроблено відповідний актовий запис №462 і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.7) Із Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 14 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 14.12.2007 зроблено відповідний актовий запис за №316. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - [PERSON] , їй маковка. (а.с.8) Як вбачається із довідки №3313 виданої Державним університетом інфраструктури та технологій 27 вересня 2021 року, [PERSON] є студенткою І курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання спеціальності «Право». Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. (а.с.9) Із довідки про доходи №29 виданої Державним університетом інфраструктури та технологій 29.09.2021, вбачається, що [PERSON] отримала стипендію за вересень місяць 2021 року на суму 1180 грн 00 коп. (а.с.10) Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що остання навчається на денній формі навчання та не маючи доходів, потребує постійного матеріального забезпечення для придбання харчів, одягу, взуття, підручників, тощо з метою забезпечення повноцінного життя. Її мати сумлінно виконує обов`язок щодо утримання доньки, але її доходу не вистачає забезпечувати повнолітню доньку. Тобто судом встановлено, що повнолітня [PERSON] має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей Сімейний кодекс не встановлює. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 182 СК України, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку батьків по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Батько позивача, [PERSON] є працездатною особою, працює та отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість надавати допомогу своїй доньці. Крім того, суд роз`яснює позивачу, що заявлений нею розмір аліментів - 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків передбаченого Законом України «Про Державний бюджет України» прожиткового мінімуму на одну особу щомісячно не є вірним, оскільки відповідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, та іншого не передбачено законодавством. У зв`язку із наведеним суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами той факт, що у зв`язку з навчанням на денній формі навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач є працездатним, працює, інших осіб на утриманні не має, даних про зміну матеріального чи сімейного стану відповідача суду не надано. Крім того, відповідачем будь-яких доказів з приводу неможливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання у частці від заробітку, суду також не надано, а отже судом не встановлено причин відсутності у батька позивача можливості не надавати допомогу повнолітній дитині, яка навчається. Визначений судом розмір - 1/4 частка від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на дитину є доцільним та відповідає інтересам обох сторін, а також вимогам чинного законодавства. Відповідач має виконувати обов`язок щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки поки та навчається, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітньої доньки відповідача, її потреб та матеріального стану сторін. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплатити на користь держави судовий збір.

Outcome: partial