Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Ще за життя [PERSON] складено заповіт на користь позивача, однак ні дідусь, ні бабуся не повідомили його про прийняте рішення. На момент смерті дідуся він перебував за кордоном на заробітках, а по приїзду додому із запізненням дізнався про заповіт. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, оскільки ним було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами, він не є спадкоємцем першої черги, а тому вважається таким, що не вступив у спадщину. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою від 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25 січня 2022 року. Протокольною ухвалою суду від 16 лютого 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 17 березня 2022 року. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечили щодо задоволення позову. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти: [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 березня 1994 року виданим Міським бюро технічної інвентаризації в місті Тернополі. 06 грудня 2016 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Воловець М.А. по реєстру за №3-2492, на користь [PERSON] , [INFO] , яким заповів належну йому на праві приватної власності 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, проте, у встановлений законом шестимісячний строк він не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки він не знав про наявність заповіту, складеного на його ім`я та на момент смерті спадкодавця перебував за кордоном. Відповідно до вимог частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. У відповідь на заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 06 грудня 2016 року по реєстру за №3-2494, після померлого [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Федірко Г.М. рекомендовано звернутися до суду щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в строк встановлений законом для прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини він не звертався, заяви про прийняття спадщини не подавав, тобто вважається таким, що не прийняв її. На поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що він не знав про наявність заповіту, складеного на його ім`я, тому не звертався до нотаріуса у строк визначений статті 1270 ЦК України, із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] у зв`язку із рядом поважних причин, зокрема тим, що йому не було відомо про наявність заповіту на його ім`я. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до увагу поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, визнання відповідачами позову, яке не порушує права інших осіб, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд доходить переконання, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, суд вважає, що достатнім для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є місячний строк з дня набрання рішення законної сили, який необхідно встановити позивачу. При цьому, судом враховано, що не визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини порушуватиме право позивача, як спадкоємця за заповітом.

Outcome: approved