Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на підставі ст.196 СК України неустойки (пені) у зв`язку з простроченням сплати аліментів за період з 01.08.2020 по 01.01.2022: на утримання неповнолітніх дітей в сумі 60838,63 грн., на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 27649,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на виконанні у органах державної виконавчої служби перебувають виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, а також на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, у зв`язку з чим йому на підставі ст.196 СК України підлягає нарахуванню неустойка у сумі, що за розрахунками [PERSON] за період з 01.08.2020 по 01.01.2022 складає 60838,63 грн. та 27649,00 грн. відповідно. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, подав заяву про повне визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. На підлставіст.223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін на підставі наданих доказів, яких достатньо для ї вирішення. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив і врахував наступне. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 08.07.2017 перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Вараським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Як вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.05.2018, а також серії [NUMBER] від 02.10.2019, виданих Вараським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2020 року у цивільній справі № 565/840/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину, що становить 4000,00 грн., щомісячно, починаючи з 10.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Цим же рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання як дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2020 і до 29.09.2022. З наданих позивачкою копій постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №63314121 та ВП № 63314430 від 16.10.2020 судом встановлено, що вищезазначене судове рішення звернуте до примусового виконання та Вараським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) здійснюються відповідні виконавчі провадження. Відповідно до ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. З розрахунку № 32/20.1/30-22 від 05.01.2022 заборгованості [PERSON] по аліментам відповідно до виконавчого листа № 565/840/20 від 13.10.2020 вбачається, що з часу присудження аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такі аліменти [PERSON] сплачувались двічі, а саме: у липні 2021 року в сумі 3931,00 грн., у грудні 2021 року в сумі 5940,00 грн., а станом на 01.01.2022 розмір його заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , складає 60838,63 грн. Обставин, які б зумовлювали зменшення неустойки чи звільнення від її сплати, з наданих суду документів не вбачаються. Отже, з огляду на положення ст.196 СК України, суд вбачає правові підстави для стягнення з [PERSON] неустойки у зв`язку з простроченням сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у встановленому ст.196 СК України розмірі - одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вирішуючи питання про суму неустойки, що підлягає стягненню, суд враховує наступне. Згідно з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 (справа № 333/6020/16-ц), які в силу ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19 зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25.04.2018 (справа № 572/1762/15-ц) та від 03.04.2019 (справа № 333/6020/16-ц). Крім того, у постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 Верховний Суд зазначив, що аналіз ст.ст.8, 9, 181, 195 СК України, ст.534 ЦК України свідчить про те, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз.1 ч.1 ст.196 СК України означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Поданий позивачкою [PERSON] розрахунок неустойки (пені) не обчислений за формулою, передбаченою ст.196 СК України, наведені у ньому дані не враховують розмір заборгованості по сплаті аліментів за кожний місяць та відповідної кількості днів прострочення кожного платежу, а тому не може бути прийнятий судом до уваги. Дані про заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відповідно до виконавчого листа № 565/840/20 від 13.10.2020, з розбивкою по місяцям, наведені у розрахунку № 32/20.1/30-22 від 05.01.2022, виконаному органами державної виконавчої служби. З даного розрахунку вбачається, що з часу присудження аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такі аліменти [PERSON] сплачувались двічі, а саме: у липні 2021 року в сумі 3931,00 грн., у грудні 2021 року в сумі 5940,00 грн. Конкретні дати сплати [PERSON] аліментів у вищезазначені місяці у розрахунку не вказані, що, враховуючи предмет позову - застосування відповідальності відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, дає суду підстави вважати для обчислення, що суми вносились ним 01 числа кожного із зазначених місяців. Так, за даними з розрахунку державного виконавця, за липень 2020 року заборгованість [PERSON] становила 2709,63 грн., і була погашена 01.07.2021, звідси неустойка щодо несплати аліментів за цей місяць складає: 2709,63 грн. х 1% х 334 дні (з 01.08.2020 до 01.07.2021) = 9050,16 грн. Разом з тим, заборгованість [PERSON] по аліментам за цей місяць є меншою від обчисленої суми, а тому розмір пені за цей місяць відповідно до абз.1 ч.1 ст.196 СК України слід обмежувати 2709,63 грн. як сумою заборгованості, на яку вона нараховується. За даними з розрахунку державного виконавця, за серпень 2020 року заборгованість [PERSON] становить 4000,00 грн., її частина у розмірі 1221,37 грн. погашена 01.07.2021, звідси неустойка щодо несплати цієї частини аліментів складає: 1221,37 грн. х 1% х 303 дні (з 01.08.2020 до 01.07.2021) = 3700,75 грн. Іншу частину аліментів за серпень 2020 року в сумі 2778,63 грн. відповідачем погашено 01.12.2021, звідси неустойка щодо несплати цієї частини аліментів складає: 2778,63 грн. х 1% х 456 днів (з 01.09.2020 до 01.12.2021) = 12670,55 грн. Таким чином, сукупний розмір пені за прострочення аліментів за серпень 2020 року складає: 3700,75 грн. + 12670,55 грн. = 16371,30 грн. Разом з тим, заборгованість [PERSON] по аліментам за цей місяць є меншою від обчисленої суми, а тому розмір пені за цей місяць відповідно до абз.1 ч.1 ст.196 СК України слід обмежувати 4000,00 грн. як сумою заборгованості, на яку вона нараховується. За вересень 2020 року заборгованість [PERSON] становить 4000,00 грн., її частина у розмірі 3161,37 грн. погашена 01.12.2021, звідси неустойка щодо несплати цієї частини аліментів складає: 3161,37 грн. х 1% х 426 днів (з 01.10.2020 до 01.12.2021) = 13467,44 грн. Решту суми аліментів за вересень 2020 року - 838,63 грн. відповідачем на дату розрахунку заборгованості (01.01.2022) не погашено, звідси неустойка щодо несплати цієї частини аліментів складає: 838,63 грн. х 1% х 457 днів (з 01.10.2020 до 31.12.2021) = 3832,54 грн. Таким чином, сукупний розмір пені за прострочення аліментів за вересень 2020 року складає: 13467,44 грн. + 3832,54 грн. = 17299,98 грн. Разом з тим, заборгованість [PERSON] по аліментам за цей місяць є меншою від обчисленої суми, а тому розмір пені за цей місяць відповідно до абз.1 ч.1 ст.196 СК України слід обмежувати 4000,00 грн. як сумою заборгованості, на яку вона нараховується. За жовтень 2020 року - грудень 2021 року відповідачем заборгованість по аліментам у розмірі 4000,00 грн. за кожний місяць, на дату розрахунку (01.01.2022) не погашалась. Виходячи з вищезазначеної формули та кількості днів прострочення у кожному з цих місяців: відповідно 424 дні (з 01.11.2020 по 31.12.2021), 396 днів (з 01.12.2020 по 31.12.2021), 365 днів (з 01.01.2021 по 31.12.2021), 334 дні (з 01.02.2021 по 31.12.2021), 306 днів (з 01.03.2021 по 31.12.2021), 275 днів (з 01.04.2021 по 31.12.2021), 245 дні (з 01.05.2021 по 31.12.2021), 214 днів (з 01.06.2021 по 31.12.2021), 184 дні (з 01.07.2021 по 31.12.2021), 153 дні (з 01.08.2021 по 31.12.2021), 122 дні (з 01.09.2021 по 31.12.2021), 92 дні (з 01.10.2021 по 31.12.2021), 61 день (з 01.11.2021 по 31.12.2021), 31 день (з 01.12.2021 по 31.12.2021), розмір неустойки складає відповідно: 16960,00 грн. за жовтень 2020 року, 15840,00 грн. за листопад 2020 року, 14600,00 грн. за грудень 2020 року, 13360,00 грн. за січень 2021 року, 12240,00 грн. за лютий 2021 року, 11000,00 грн. за березень 2021 року, 9800,00 грн. за квітень 2021 року, 8560,00 грн. за травень 2021 року, 7360,00грн. за червень 2021 року, 6120,00 грн. за липень 2021 року, 4880,00 грн. за серпень 2021 року, 3680,00 грн. за вересень 2021 року, 2440,00 грн. за жовтень 2021 року, 1240,00 грн. за листопад 2021 року. При цьому, виходячи з обмеження, встановленого у абз.1 ч.1 счт.196 СК України, до розрахунку слід брати пеню у розмірі, що не перебільшує заборгованість по аліментам за цей період, тобто у жовтні 2020 року - серпні 2021 року - 4000,00 грн. щомісячно. Таким чином, загальний розмір неустойки по аліментам, яка підлягає стягненню з [PERSON] у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів за період з 01 серпня 2020 року по 31 грудня 2021 року станом на 01.01.2022 складає: 2709,63 грн. (за липень 2020 року) + 4000,00 грн. х 13 місяців (з серпня 2020 року по серпень 2021 року включно) + 3680,00 грн. (за вересень 2021 року) + 2440,00 грн. (за жовтень 2021 року) + 1240,00 грн. (за листопад 2021 року) = 62069,63грн. Разом з тим, позивачкою [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] неустойки у зв`язку з простроченням сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2020 по 31.12.2021 в сумі 60838,63 грн. Виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, стягненню підлягає неустойка у розмірі, зазначеному позивачкою у позовних вимогах. Вирішуючи питання стягнення неустойки у зв`язку з простроченням відповідачем сплати аліментів, стягнутих на утримання [PERSON] як дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , у розмірі 27649,00 грн., суд враховує наступне. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначені СК України. Обов`язок матері, батька утримувати дитину та виконання вказаного обов`язку регламентовано у Главі 15 СК України. Вказана Глава містить статтю 196 у відповідній редакції, якою передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Сімейне законодавство поширює положення ст.196 СК України також на правовідносини, визначені Главою 16 СК України, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Так, згідно положень ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Разом з тим, сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію ст.196 СК України на правовідносини, визначені Главою 9 СК України, якою встановлено обов`язки чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку (ст.84 СК України). Системний аналіз вказаних положень СК України свідчить про те, що положення ст.196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не поширюються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 635/6679/13-ц. Відповідно до ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач [PERSON] у поданій до суду письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. Разом з тим, суд не знайшов законних підстав для їх задоволення у частині стягнення неустойки у зв`язку з простроченням відповідача щодо сплати аліментів, стягнутих на утримання [PERSON] як дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , у розмірі 27649,00 грн. Відтак, визнання відповідачем позову у цій частині судом не приймається, і у задоволенні цієї вимоги позову слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial