Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

У травні 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2144, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., від 28.01.2021 року щодо звернення стягнення з громадянина України [PERSON] . В обґрунтування позову вказував, що 11.03.2021 року стороні позивача від співробітника АТ «ПУМБ» при телефонній розмові стало відомо, що відносно позивача вчинений виконавчий напис. Після цього позивач перевірив себе через автоматизовану систему виконавчих проваджень, де дізнався, що стягувачем є АТ «ПУМБ», а стягнення заборгованості проводиться приватним виконавцем Юхименко Ольгою Леонідівною на підставі виконавчого напису посвідченого приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., виконавче провадження № 64710172. Сторона позивача вважає, що виконавчий напис № 2144 від 28.01.2021 року не відповідає вимогам закону, порушено порядок його видачі. 27.05.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.06.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 30.06.2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання. 06.01.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 24.11.2021 року про витребування доказів, від приватного виконавця Юхменко О.Л. до суду надійшли копії матеріалів виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 28.01.2021 року за реєстровим № 2144 про стягнення з [PERSON] . 11.01.2022 року ухвалою суду, після залишення позову без руху, продовжено розгляд справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 08.11.2021 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, з відзивом (запереченнями) на позов не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.01.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис, реєстровий № 2144, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 26257028553461 від 06.04.2011 року в період з 30.03.2020 року по 21.10.2020 року в сумі 63 312,05 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 1 015,98 грн., прострочена заборгованість за процентами - 10 802,69 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 49 784,76 грн., строкова заборгованість за процентами - 1 708,62 грн., суми плати за вчинення виконавчого напису - 250 грн. На підставі вчиненого виконавчого напису, приватним виконавцем Юхименком О.Л. відкрито виконавче провадження від 03.03.2021 року № 64710172 (категорія: стягнення коштів). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про настання строку платежу за кредитним договором № 26257028553461 від 06.04.2011 та прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 30.03.2020 по 21.10.2020 року. В матеріалах справи наявна погоджена сторонами копія Пропозиції про зміну договору карткового рахунку та договору страхування (Оферта) від 20.04.2015 року. Вказана Пропозиції містить в собі посилання про зміну договору карткового рахунку № [NUMBER] від 06.04.2011 року та договору страхування № 26257028553461 від 06.04.2011 року. У пропозиції сторонами погоджені, зокрема: термін користування траншем, місяців - 12, 18, 24; строк користування трашнем, місяців - 6, 12, 18, 24, 36. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Разом з цим, у пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували, тому суд дійшов висновку про доведеність вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved