Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

26.06.2019 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Турківська районна державна адміністрація Львівської області, Завадівська сільська рада Турківського району Львівської області, в якій просить: просить: 1. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №3671/16-16, виданий 27.04.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність [PERSON] , земельної ділянки площею 1.0000 га, в тому числі ріллю 1.0000 га (кадастровий номер 4625582900:11:000:0110) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Завадівської сільської ради, та наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №4790/16-16 виданий 30.05.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1.0000 га, в тому числі ріллю 1.0000 га (кадастровий номер 4625582900:11:000:0116) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Завадівської сільської ради; 2. Визнати недійсним право власності на земельну ділянку площею 1.0000 га, кадастровий номер 4625582900:11:000:0110 на ім`я [PERSON] , розташованої на території Завадівської сільської ради, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 1028676146255 від 16.09.2016 та на земельну ділянку площею 1.0000 га, кадастровий номер 4625582900:11:000:0116 на ім`я [PERSON] , розташованої на території Завадівської сільської ради зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 927666746255 від 23.05.2016 та скасувати державну реєстрацію прав власності на ці земельні ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 12.06.2012 Турківською РДА видано розпорядження №257, яким їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Завадівської сільської ради в урочищі "Турів". Відповідно до цього розпорядження 10.10.2018 вона уклала з ТзОВ "Карпати Гео-Інвест" договір №625-18 на виготовлення технічної документації. Однак, її було повідомлено, з тих підстав, що погодження проекту землеустрою є неможливим, оскільки на цій території вже знаходяться дві земельні ділянки, що перебувають у приватній власності відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Вважає, що відповідачам помилково було надано право власності на земельну ділянку, яка була в її користуванні, а тому за захистом порушених земельних прав змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 20.11.2019 відкрито провадження у справі. 04.02.2020 представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Згідно з протоколом повторного авторозподілу справи між суддями від 30.07.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 25.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 05.11.2020 позивач [PERSON] та її представник - адвокат Буняк Д.М. подали до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де навели свої спростуванням заперечень представника відповідача. 21.12.2020 представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Федитник\~І.Д, подав до суду письмові пояснення відповідачів. Ухвалою суду від 21.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03.08.2021 залучено до участі у справі правонаступників третіх осіб Турківської РДА Львівської області - Самбірську районну державну адміністрацію та правонаступника третьої особи Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області - Турківську міську раду Самбірського району Львівської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, пояснила, що в 2011 році вона звернулася до Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку в урочищі "Турів". У сільській раді їй повідомили, що з цим питанням необхідно звернутись в Турківську РДА. 12.06.2012 Турківською РДА видано розпорядження №257, яким їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Завадівської сільської ради в урочищі "Турів". У жовтні 2018 вона уклала договір з ТзОВ "Карпати Гео-Інвест" про виготовлення технічної документації, однак їй було відмовлено, оскільки на цю земельну ділянку вже отримали право власності відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що спірна земельна ділянка постійно перебувала в її користуванні, вона отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щоб в подальшому оформити право власності на землю, а тому незаконно було надано земельну ділянку у власність відповідачів. Пояснила, що в зв`язку з відсутністю коштів, з 2012 до 2018 року вона не вчиняла дій, спрямованих на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, однак такою користувалась і вважає, що вона їй належить. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Буняк Д.М. позов підтримав на підставі доводів, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що спірною земельною ділянкою позивачка користувалася з 2010 року. У 2018 році позивач дізналась, що в 2016 році земельна ділянка була передана у приватну власність відповідачам [PERSON] , [PERSON] . Вважає, що оспорювані розпорядження Держгеокадастру є незаконними, оскільки такі видані з порушенням вимог законодавства, а відповідачі [PERSON] , [PERSON] знали, що цією земельною ділянкою користується позивач. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та надала пояснення про те, що земельна ділянка, яку вона приватизувала раніше була пасовиськом. У 2015 році почали роздавати людям землю і вона звернулася з відповідною заявою, щоб їй надали у власність земельну ділянку. У подальшому, отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, який був погоджений Держгеокадастром, і так отримала право власності на землю. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки вона законно отримала земельну ділянку, а тому просила в задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що земельну ділянку отримав законно, так як йому було надано всі дозволи, погоджено проект землеустрою. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Федитник І.Д. у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що спір між сторонами лежить в площині врегулювання земельного кодексу, і порядок передачі земельних ділянок регулюється законом. Звернення громадян із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, отримання такого дозволу ще не гарантує надання особам права власності на землю. Позивач звернулась з заявою про затвердження проекту землеустрою на земельні ділянки, які вже перебували у власності відповідачів, які в свою чергу спірні земельні ділянки отримали в установленому законом порядку. Вважає, що позивач безпідставно стверджує про те, що вона користувалась спірною земельною ділянкою з 2010 року, оскільки жодних підтверджуючих документів суду не надала. Вважає, що, позовні вимоги позивача є безпідставними, а тому просив у задоволенні позову відмовити. У судове засідання представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У поданому відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Самбірської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення про те, що працював секретарем Завадівської сільської ради, добре знає [PERSON] . Питання відносно виділення земельної ділянки виникло ще в 2015 році, коли він працював секретарем сільської ради. До виділення земельної ділянки відношення не мав, документи погоджувалися та направлялися тодішнім сільським головою Чудаком. Він став сільським головою у 2016 чи 2017 році, а тому підписував довідку, бо колишній голова вже не працював. Відповідачам у 2011 році було видано рішення про виділення земельної ділянки, ними було отримано наказ про затвердження проекту землеустрою. Відповідачі в подальшому отримали накази Держгеокадастру та виготовили відповідні документи про право власності на земельні ділянки. Заслухавши учасників судового процесу, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з виписки з рішення Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області №165 від 02.08.2011 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства", [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами с. Мельничне ур. "Турів" (Том I а.с. 18). Згідно з довідкою виконавчого комітету Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області від 18.05.2012 за №52, земельна ділянка за межами с.\~Мельничне ур. "Турів", яку бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства шляхом відведення [PERSON] згідно земельно-облікових документів належить до земель сільськогосподарського призначення, є пасовище (Том I а.с. 19). 18.05.2012 позивач [PERSON] звернулась із заявою до Голови Турківської райдержадміністрації про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га за межами села Мельничне ур. "Турів" Завадівської сільської ради з метою передачі земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення (Том I а.с. 9). 12.06.2012 розпорядженням Турківської районної державної адміністрації від 12.06.2012 за №257 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] ", жительці [ADDRESS] [PERSON] , надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - за рахунок земель державної власності (категорія - землі сільськогосподарського призначення) орієнтовною площею 1,5000 га, що знаходиться на території Завадівської сільської ради в урочищі "Турів" за межами с. Мельничне з метою передачі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (Том I а.с.17). Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.04.2016 №3672/16-16 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,0000 га, в тому числі рілля площею 1,0000 га (кадастровий номер 4625582900:11:000:0110) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Завадівської сільської ради Турківського району (Том I а.с. 21). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4602901462015 від 07.12.2015 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №927666746255 від 26.05.2016 земельна ділянка за адресою Львівська область, Турківський район, Завадівська сільська рада, площею 1,0000 га. кадастровий номер 4625582900:11:000:0110, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, дата державної реєстрації - 18.05.2016, належить на праві власності [PERSON] . Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.05.2016 №4790/16-16 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,0000 га, в тому числі рілля площею 1,0000 га (кадастровий номер 4625582900:11:000:0116) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Завадівської сільської ради Турківського району (Том I а.с. 22). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4603208842016 від 04.03.2016 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №1028676146255 від 16.09.2016 земельна ділянка за адресою Львівська область, Турківський район, Завадівська сільська рада, площею 1,0000 га. кадастровий номер 4625582900:11:000:0116, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, дата державної реєстрації - 04.03.2016, належить на праві власності [PERSON] . З оглянутого\~в судовому\~засіданні оригіналу\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~для ведення\~особистого селянського\~господарства за\~межами с.\~Мельничне Завадівської\~сільської ради\~Турківського району\~Львівської області\~гр.\~ [PERSON] ,\~виготовленого ПП\~"Кадастр-М"\~видно, що такий\~затверджено наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення" від 30.05.2016 №4790/16-16 та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 1,0000 га., в тому числі рілля площею 1,0000 га (кадастровий номер 4625582900:11:000:0116) із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Завадівської сільської ради Турківського району. Такий погоджено Відділом Держгеокадастру у Турківському районі Головного управлінняДержгеокадастру у Львівській області згідно висновку від 09.10.2015 №32-28-99.2-224/15-15. З оглянутого\~в судовому\~засіданні оригіналу\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~для ведення\~особистого селянського\~господарства за\~межами с.\~Мельничне Завадівської\~сільської ради\~Турківського району\~Львівської області\~гр.\~ [PERSON] ,\~виготовленого ПП\~«Кадастр-М»\~видно, що такий погоджено Відділом Держгеокадастру у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області згідно висновку від 15.09.2015 №32-1320-0.0-2841/2-15. З оглянутого\~в судовому\~засіданні оригіналу\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~ур.\~"Турів"\~за межами\~с.\~Мельничне Завадівської\~сільської ради\~Турківського району\~Львівської області\~гр.\~ [PERSON] ,\~виготовленого ТзОВ\~"Карпати\~Гео-Інвест"\~видно, що такий\~не затверджено Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та не погоджено Відділом Держгеокадастру у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Відповідно до відповіді Турківської районної державної адміністрації Львівської області від 02.06.2016 №346-07.29 на звернення [PERSON] на Урядову гарячу лінію, встановлено, що розпорядженням Турківської районної державної адміністрації від 12.04.2012 №257 надано [PERSON] , жительці [ADDRESS] , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,5 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради в урочищі "Турів" за межами с. Мельничне, з метою передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. На час розгляду звернення проект землеустрою не був розроблений, із слів [PERSON] було зрозуміло, що у неї не було коштів для оплати виконаних даних робіт. На місці встановлено, що земельні ділянки, зокрема за кадастровим номером 4625582900:11:000:0110 площею 1,0 га є у власності. Земельній ділянці кадастровий номер 4625582900:11:000:0116 площею 1,0 га в Національній кадастровій системі присвоєно кадастровий номер та зареєстровано, але не виготовлені документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Комісія рекомендує [PERSON] звернутися у землевпорядну організацію і замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення в ур. "Турів" за межами с. Мельничне і провести обміри земельної ділянки кадастровий номер 4625582900:11:000:0116 (Том I а.с. 101). 10.10.2018 між позивачем [PERSON] та ТзОВ "Карпати-Гео-Інвест" укладено заяву - договір №625-18, згідно з яким [PERSON] просить ТзОВ "Карпати-Гео-Інвест" виготовити технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки для оформлення права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Львівська область, Турківський район, ур. "Турів" за межами с. Мельничне (Том I а.с. 11). 02.01.2019 розробник проекту ТзОВ "Карпати-Гео-Інвест" повідомив [PERSON] про те, що подальше погодження проекту землеустрою згідно вимог ст.\~186-1 ЗК України є неможливим, оскільки на цій території вже знаходяться дві земельні ділянки, що перебувають у приватній власності відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту встановлення факту користування земельною ділянкою [PERSON] від 04.12.2019, який складено комісією Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] земельною ділянкою в урочищі Турів с. Мельничне, ніколи вона, ні члени її сім`ї не використовували, дане урочище до надання у власність іншим громадянам використовувалося для випасання худоби. Комісія вважає за необхідне земельні ділянки в урочищі Турів с. Мельничне залишити в користуванні громадян, які використовують за цільовим призначенням, з часу реєстрації земельних ділянок в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: [PERSON] - учасник бойових дій, кадастровий номер 4625582900:11:000:0116 площею 1.0 га, 08.09.2016 зареєстроване речове право; [PERSON] - мати героїня, 4625582900:11:000:0110, 1.0 га, 18.05.2016 зареєстровано речове право (Том I а.с. 44). Як видно із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області від 11.12.2019 №1816, до складу сім`ї [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , входять: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] (Том I а.с. 117). Відповідно до посвідчення № [NUMBER] №061111 Указом Президента України від 23.08.2011 №849/2011 [PERSON] , присвоєно почесне звання "Мати - героїня" (а.с. 118). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 16.12.1999, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (Том I а.с. 121). Як видно з листа Відділу №3 Управління у Самбірському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 13.10.2021 №32-13-0.35-80/119-21, технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , у Місцевий фонд документації із землеустрою на зберігання не надходила (Том II а.с. 61). Відтак, суд встановив, що між сторонами у справі виник спір щодо права власності на землю. Вирішуючи цей спір, суд виходить з таких мотивів та норм закону. Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до пункту «а» частини третьої ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з пунктом «в» частини третьої ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Частиною 9 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до\~положень ч.\~4-6\~ст.\~186-1\~ЗК України\~розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Згідно з ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до ч. ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (ст. 50 Закону України "Про землеустрій". Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет відведення. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому. Суд встановив, що позивач [PERSON] , бажаючи одержати безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області, яка на той час знаходилася за межами села Мельничне в ур. "Турів" та перебувала в державній власності, 16.05.2012 звернулась з заявою до Турківської районної державної адміністрації, яка розпоряджалася цією земельною ділянкою. 12.06.2012 позивач [PERSON] отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га за межами села Мельничне ур. "Турів" Завадівської сільської ради з метою передачі земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення. У свою чергу, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , відповідно до розпоряджень голови Турківської районної державної адміністрації від 06.06.2011 №265 та від 22.06.2011 №294, отримали дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами с. Мельничне Завадівської сільської ради. У подальшому,\~відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~після розроблення\~відповідних проектів\~землеустрою та\~їх погодження\~у порядку\~ст.\~186-1\~ЗК України кожен отримали наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.04.2016 №3672/16-16 ( [PERSON] ) та від 30.05.2016 №4790/16-16 ( [PERSON] ) "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення". Зі свого боку, позивач [PERSON] , отримавши дозвіл на розроблення проекту землеустрою 12.06.2012, лише в 2018, тобто більше ніж через п`ять років, почала розробляти проект землеустрою, при цьому, позивач вже достовірно знала, що спірні земельні ділянки передані у власність відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] , отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікала з його розробкою та подальшим поданням на затвердження, а тому в урахуванням такого тривалого часу (більше ніж п`ять років) об`єктивно могла очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншим особам. При такій оцінці фактичних обставин у цій справі, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду зроблений у постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц де зазначено, що може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; не повідомляє або несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови; надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду; необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення; безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи. З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Також, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що їй було надано у користування земельну ділянку площею 1,4912 га, що розташована в урочищі "Турів" за межами села Мельничне Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області з 2010 року та спірними рішеннями раніше надана їй земельна ділянка надана відповідачам [PERSON] та [PERSON] . Суд зазначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України). Статтею 126 ЗК України також визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". З урахуванням викладеного, доводи позивача про те, що спірні земельні ділянки перебували в її користуванні, не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, а твердження позивача про те, що з цієї підстави земельні ділянки не могли бути передані у власність іншим особам, про те, що вона не розробляла проект землеустрою з 2012 до 2018 років, оскільки в неї не було коштів, за конкретних обставин справи, суд вважає неспроможними. На думку суду, переконання позивача про те, що вона є користувачем спірних земельних ділянок, доказів чого суду не надала, і що можуть бути передані у власність тільки їй, є помилковим суб`єктивним тлумаченням та розумінням позивача порядку отримання та оформлення права власності на землю. Позивач вважає незаконними і просить скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.04.2016 №3672/16-16 та від 30.05.2016 №4790/16-16, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачам [PERSON] та [PERSON] , визнати недійсним право власності на спірні земельні ділянки на ім`я відповідачів та скасувати державну реєстрацію прав власності на ці земельні ділянки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.06.2012 отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, а в 2018 році дізналась, що погодження такого проекту є неможливим, оскільки на цій території вже знаходяться дві земельні ділянки, які перебувають у приватній власності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , що в свою чергу вважає незаконним. Суд зазначає, що позивач [PERSON] не оскаржує відмову органу виконавчої влади у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки, а тому суд розглядає справу лише в межах заявлених нею вимог і на підставі наявних у справі доказів. Так, оцінюючи доводи позивача, її представника суд зазначає, що на час прийняття спірних наказів про затвердження проектів землеустрою щодо земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] позивач мала лише дозвіл на розроблення проекту землеустрою. У постанові від 17.10.2018 у справі № 380/624/16 (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Окрім цього, за змістом ст. 186 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проекту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чи погодження проекту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування із проханням затвердити погоджений проект землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі. Відтак, аргументи позивача про те, що вона теж мала дозвіл на розроблення проекту землеустрою як і відповідачі, а тому затвердження їх проектів відбулось з порушенням її прав, суд відхиляє як безпідставні. Оскільки позивач [PERSON] , на відміну від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , не зверталась до органу виконавчої влади з проханням погодити та в подальшому затвердити проект землеустрою, тому в неї не виникли реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку саме за нею. Аргументи представника позивача [PERSON] про те, що оспорювані накази Держгеокадастру є незаконними, оскільки такі видані з порушенням вимог законодавства, не знайшли свого підтвердження, а покликання на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] на час оформлення земельних ділянок знали, що ними користується позивач [PERSON] суд вважає неспроможними. Щодо доводів позивача [PERSON] про те, що спірні земельні ділянки не мали кадастрових номерів на час погодження проекту землеустрою, то суд виходить з такого Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки є унікальним, він ідентифікує конкретну земельну ділянку. Нумерація земельних ділянок здійснюється в межах єдиної системи на всій території України. Спірні земельні ділянки відповідачів за їх заявою сформовано згідно з проектом, розробленим у 2016 році ПП "Кадастр-М". За заявою відповідача [PERSON] . Державний кадастровий реєстратор склав кадастровий план земельної ділянки, 04.03.2016 було проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,0000 га в державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер 4625582900:11:000:0116, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (Номер витягу НВ-4603208842016 від 04.03.2016. Висновком Відділу Держгеокадастру у Турківському районі Львівської області 09.10.2015 погоджено проект землеустрою. У подальшому, на час затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.05.2016 №4790/16-16 земельна ділянка вже мала присвоєний кадастровий номер. За заявою відповідача [PERSON] . Державний кадастровий реєстратор склав кадастровий план земельної ділянки, 07.12.2015 було проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,0000 га в державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер 4625582900:11:000:0110, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (Номер витягу НВ-4602901462015 від 07.12.2015. Висновком Відділу Держгеокадастру у Турківському районі Львівської області 15.09.2015 погоджено проект землеустрою. На час затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.04.2016 №3672/16-16 земельна ділянка вже мала присвоєний кадастровий номер. Таким чином, проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки замовлялися [PERSON] та [PERSON] без зміни її цільового призначення для ведення особистого селянського господарства у порядку статті 50 Закону України "Про землеустрій", такі погоджено відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України. Отже,\~доводи позивача\~ [PERSON] про те, що спірні земельні ділянки не мали кадастрових номерів на час погодження проекту землеустрою суд до уваги не приймає, так як проект земелеустрою не повинен та не може містити кадастровий номер земельної ділянки, оскільки такий може бути присвоєно лише після державної реєстрації землі у Державному земельному кадастрі. Також суд відхиляє доводи позивача про те, що в проекті землеустрою на ім`я [PERSON] , відсутня заява такої, в якій просить про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки як видно із Розпорядження голови Турківської районної державної адміністрації від 06.06.2011 №265, [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою саме на підставі її заяви. Водночас, суд зазначає, що вимоги, яким повинен відповідати проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних утворень містяться в ст.46 Закону України "Про землеустрій". Оглянуті в судовому засіданні проекти землеустрою відповідачів відповідають вказаним вимогам. Так, в них, зокрема, зазначено мету встановлення меж, що відповідає ч.2 ст.46 Закону України "Про землеустрій". Проекти містять: пояснювальну записку; завдання на виконання робіт; рішення про розроблення проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць; посвідчені в установленому порядку копії генерального плану населеного пункту, рішень про його затвердження (у разі зміни меж населеного пункту); викопіювання із схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці (утворення), а у разі її відсутності - викопіювання із проекту формування територій сільських, селищних рад; викопіювання із кадастрових карт; експлікація земель; опис меж адміністративно-територіальних одиниць; матеріали погодження проекту; матеріали виносу меж адміністративно-територіальних одиниць в натуру з каталогом координат їх поворотних точок. Проекти землеустрою містить погодження Відділу Держгеокадастру у Турківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Також проекти землеустрою містить перелік земельних ділянок державної власності (із зазначенням їх кадастрових номерів, місцезнаходження, площі та цільового призначення). Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши всі доводи, заперечення учасників судового процесу, надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку з фактичними обставинами справи, суд не встановив порушення прав позивача на одержання у власність земельної ділянки під час прийняття оспорюваних наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.04.2016 №3672/16-16 та від 30.05.2016 №4790/16-16, а тому правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання їх незаконними та скасування не має і суд відмовляє в цій частині позову. Відповідно до задоволення не підлягають і вимоги позивача про визнання недійсним права власності на спірні земельні ділянки на ім`я [PERSON] , [PERSON] та скасування їх державної реєстрації, так як такі є похідними від позовних вимог про скасування вказаних вище спірних наказів Держгеокадастру. Відтак, суд відмовляє в задоволенні позову повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Outcome: dismissed