Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки (паю) площею 2,69 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області (правонаступник Буська міська рада Золочівського району Львівської області). Позивач є спадкоємцем до даного майна згідно закону, фактично прийняла спадщину, однак не може юридично завершити оформлення спадщини, оскільки втрачений сертифікат на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача та представник третьої особи, за викликом суду, не з`явилися, були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Клопотань про розгляд справи у їх відсутності, пояснень, заперечень, відповідач відзив на позов, не подав. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Відділом державної РАЦС Буського РУЮ Львівської області 18.12.2012 року, підтверджується факт смерті [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 09. Померлій, на праві власності належала, зокрема і, земельна частка (пай) із земель «ім. Л.Українки» площею 2,71 умовних кадастрових га, розташована на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 4185 від 23.05.1997 р.). Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Буському районі, за розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 р. «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель», на [PERSON] розрахована частка 2,69 умовних кадастрових га, з них ріллі - 1,59 га, кормових угідь - 1,10 га. Така і входить до складу спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є донькою померлої, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців до даного майна судом не встановлено. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved