Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення їхнім сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, проте тривалий час через негативну поведінку останнього вони спільно не проживають. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Чоловік допомогу по утриманні сім`ї не надає. Зараз вона не працює, так як здійснює догляд за дитиною до трьох років, окрім того, вона має третю групу інвалідності. Відповідач являється здоровою, працездатною людиною, працює неофіційно, на даний час перебуває на сезонних роботах в Києві, де отримує значні доходи, однак точний розмір його доходів їй невідомо. Враховуючи викладене, встановлений на 2021 рік прожитковий мінімум те, що інших доходів вона не має, розмір аліментів на своє утримання визначає у розмірі 2000 грн. щомісячно. Оскільки добровільну матеріальну допомогу відповідач не надає тому вона змушена звертатися до суду із вказаним позовом. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.01.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав особисто, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Сторони по справі з 19.01.2019 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.01.2019 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.09.2019 (а.с. 3). Відповідно до довідки, виданої Кадобнянським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради № 115/15-12 від 08.10.2021, встановлено, що до складу сім`ї позивачки [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , входять її син [PERSON] , мати [PERSON] та чоловік [PERSON] (а.с. 6). Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії № АВ 0786043, позивачці довічно встановлена третя група інвалідності (а.с. 7). Між сторонами виник спір щодо участі чоловіка в утриманні дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Оцінка суду: врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 84 СК України). Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю (позивачкою), а також враховуючи, що позивачка здійснює догляд за дитиною і зв`язку із цим не працює, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, відповідач є здоровою, працездатною особою, працює неофіційно, інших утриманців не має та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а тому здатний сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку. При цьому суд також враховує стан здоров`я позивачки, якій встановлена третя група інвалідності. Таким чином з урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Із матеріалів справи встановлено, що 08.12.2021 позивачка уклала з адвокатом Лютак Л.Л. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг у розмірі 1000 грн., що підтверджується актом надання правової допомоги № 08-12-02 та квитанцією № 0539549 від 08.12.2021 (а.с. 8-10). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 80, 81, 84, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved