Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 3 % за кожен день прострочення виконання договору на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 4 серпня 2020 року по 4 серпня 2021 року в сумі 243955 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 4 липня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір № 52-09Р про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок КС «Альянс Україна» на умовах строковості, зворотності та платності, термін дії якого закінчився 4 серпня 2010 року. Відповідно до п.2.9 договору відповідач зобов`язаний повернути йому суму внеску та 29 % річних на внесок в день закінчення дії договору. По закінченню терміну дії договору відповідач не виконав умови, передбачені договором, внесок та проценти не повернув. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року задоволено його позов до КС «Альянс Україна», стягнуто з відповідача 22278 грн. Донині рішення суду не виконано і відповідач продовжує протиправно користуватися його коштами, що порушує його права споживача фінансових послуг. В силу ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» має право на стягнення пені у розмірі 3 % за кожен день прострочення виконання зобов`язання. За період з 4 серпня 2020 року по 4 серпня 2021 року пеня на суму 22278 грн становить 243944 грн. Ухвалою від 10 серпня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 8 листопада 2021 року суд витребував з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) інформацію по виконавчому провадженні № 54377105 щодо сум, перерахованих [PERSON] на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі № 2-14050/2011. Ухвалою від 25 січня 2022 року у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування доказів суд застосував до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) заходи процесуального примусу у виді штрафу. 8 жовтня 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що згідно довідки, виданої Першим відділом ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), залишок боргу станом на 27 серпня 2021 року по виконавчому провадженні № 54377105 згідно виконавчого листа № 2-14050/2011 про стягнення з КС «Альянс Україна» на користь [PERSON] боргу в сумі 22278 грн та 120 грн витрат ІТЗ, складає 1196,79 грн. Позивач, не дивлячись на те, що залишок боргу станом на 27 серпня 2021 року складає 1196,79 грн, нараховує пеню 3 % від неіснуючої суми 22278 грн, а тому наведений ним розрахунок пені є необґрунтованим. [PERSON] скористався своїми правами - пред`явив позов до кредитної спілки про стягнення вкладу та процентів, про що свідчить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі № 2-14050/2011. Тому договірні правовідносини сторін трансформувалися у зобов`язальні, пов`язані із стягненням грошових коштів на підставі рішення суду, невиконання якого зумовлює застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України, а не ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі, що більше ніж у 147 разів перевищує суму простроченого зобов`язання (1196,79 грн), є неспівмірним, а тому просить застосувати до спірних правовідносин ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір нарахованої пені. 22 березня 2011 року на 31 серпня 2011 року Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 20677419 винесені постанови про арешт майна, каси та коштів (рахунків) боржника КС «Альянс Україна». В зв`язку з тим, що всі рахунки кредитної спілки арештовані, КС «Альянс Україна» не розпоряджається коштами, які надходять на її рахунки, і не має можливості виплатити кошти [PERSON] в повному обсязі відповідно до рішення суду. Кошти, які надходять на арештовані рахунки спілки, розподіляються відділом ДВС між вкладниками, в тому числі і позивачу по справі. Задоволення позову [PERSON] щодо стягнення пені в сумі 243944 грн може надалі унеможливити виконання рішень по іншим вкладникам по депозитним внескам, які знаходяться на виконанні в Першому відділі ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). В судовому засіданні представник позивача зменшила позовні вимоги в зв`язку із повідомленням державного виконавця про заборгованість станом на 4 серпня 2021 року та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 35773,32 грн. У поданій до суду заяві від 27 жовтня 2021 року представник відповідача просить провести розгляд справи у відсутності представника КС «Альянс Україна». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у цивільній справі № 2-14050/11 задоволено позов [PERSON] та стягнуто з КС «Альянс Україна» 22278 грн, внесених як внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок із врахуванням процентів та інфляційної суми. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у справі № 2-14050/11, яке набрало законної сили 1 березня 2011 року, встановлено, що 4 липня 2009 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Альянс Україна» укладений договір № 52-09Р про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Кредитної спілки «Альянс Україна» на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до п.2.9 договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму вкладу та несплачені проценти на внесок в день закінчення дії договору. Пунктом 2.8 договору передбачена щомісячна сплата відсотків. Термін закінчення дії договору згідно з п.1.1 договору - 4 серпня 2010 року. Залишкова сума депозитного внеску становить 18000 грн. 4 лютого 2010 року відповідач припинив виплату відсотків по договору. Заборгованість по відсотках за період з 4 березня 2010 року по 4 листопада 2020 року становить 4150,29 грн. 8 червня 2011 року Рівненський міський суд Рівненської області видав виконавчий лист № 2-14050/2011 про стягнення з КС «Альянс Україна» на користь [PERSON] 22278 грн, внесених як внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок із врахуванням процентів та інфляційної суми. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Платаша В.О. від 2 серпня 2017 року відкрите виконавче провадження № 54377105 з примусового виконання виконавчого листа № 2-14050/2011, виданого 8 червня 2011 року Рівненським міським судом, та приєднано виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження № 20677419, яке веде центральний ВДВС м.Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області. На виконання виконавчого листа № 2-14050/2011 відділом ДВС перераховано [PERSON] : 1276,01 грн за платіжним дорученням № 15214 від 18 серпня 2017 року; 950,05 грн за платіжним дорученням № 19919 від 13 листопада 2017 року; 3123,72 грн за платіжним дорученням № 7032 від 5 березня 2018 року; 1222,96 грн за платіжним дорученням № 15012 від 4 липня 2018 року; 909,03 грн за платіжним дорученням № 22755 від 1 листопада 2018 року; 647,09 грн за платіжним дорученням № 5357 від 18 березня 2019 року; 1124,50 грн за платіжним дорученням № 16761 від 12 серпня 2019 року; 647,42 грн за платіжним дорученням № 27336 від 27 листопада 2019 року; 717,83 грн за платіжним дорученням № 5668 від 10 квітня 2020 року; 844,52 грн за платіжним дорученням № 14220 від 14 липня 2020 року; 568,35 грн за платіжним дорученням № 30132 від 17 листопада 2020 року; 684,37 грн за платіжним дорученням № 5325 від 25 лютого 2021 року та 817,44 грн за платіжним дорученням № 14583 від 28 травня 2021 року. Відповідно до довідки Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 20881 від 16 лютого 2022 року станом на 4 серпня 2020 року розмір заборгованості по ВП 54377105 становив 3266,92 грн, станом на 4 серпня 2021 року - 1196,76 грн. Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За положеннями ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (ч.3 ст.1060 ЦК України). За ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим законом (ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки». Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відносини, що виникають у зв`язку із захистом прав споживачів фінансових послуг, регулюються законодавством про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, передбачених цим законом. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. За положеннями ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.22), послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п.17), виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п.3). Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. З наведених норм закону випливає, що позивач, як вкладник за договором депозиту, є споживачем фінансових послуг, а відповідач, як фінансова установа, є їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі трьох відсотків вартості послуги за кожний день прострочення. Правовідносини між сторонами виникли на підставі цивільно-правової угоди, а тому на спірні правовідносини поширюється дія положень Закону України «Про захист прав споживачів». Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо перетворення договірних правовідносин сторін у зобов`язальні на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини (с.2 ст.11 ЦК України). Зобов`язання відповідача щодо повернення позивачу суми внеску та несплачених процентів на внесок виникають з укладеного між сторонами договору про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок кредитної спілки, а не з рішення суду, яким підтверджено факт неналежного виконання відповідачем вказаного зобов`язання. Відповідальність за прострочення виконання зобов`язання, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, та відповідальність за неналежне надання послуг, передбачена ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» є різними правовими категоріями. Відповідно не виключається як стягнення пені, передбаченої у ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», так і 3 % річних, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Враховуючи встановлений факт порушення прав позивача як споживача фінансових послуг, останній вправі вимагати стягнення пені у розмірі трьох відсотків вартості послуги за кожний день прострочення відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, позивачем неправильно проведений розрахунок пені за прострочення виконання договору в розмірі 35773,32 грн. Станом на 4 серпня 2020 року розмір заборгованості за договором становив 3266,92 грн, станом на 18 листопада 2020 року - 2698,57 грн, станом на 26 лютого 2021 року - 2014,20 грн, за період з 31 травня 2021 року до 4 серпня 2021 року - 1196,76 грн. Пеня за вказані періоди з врахуванням суми боргу та днів прострочення становить відповідно 10483,86 грн, 8094 грн, 5679,48 грн та 2332,20 грн, а всього - 26589,54 грн. Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. 21 березня 2011 року Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчих листів про стягнення коштів з КС «Альянс Україна» виніс постанову про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках, що належать КС «Альянс Україна». Постановою від 22 березня 2011 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить КС «Альянс Україна». 31 березня 2011 року постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції накладено арешт на кошти, що перебувають (або надходитимуть до неї) в касі КС «Альянс Україна». Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0590635 [PERSON] з 22 грудня 2015 року встановлена друга група інвалідності довічно. Враховуючи, що розмір неустойки (26589,54 грн) значно більший від розміру боргового зобов`язання (1196,76 грн), беручи до уваги стан здоров`я позивача, тривалий час позбавлення позивача можливості користуватися своїми коштами, наявні обмеження відповідача розпоряджатися коштами та майном кредитної спілки, суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК України вважає за можливе зменшити розмір пені до 5000 грн, а тому позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн, від сплати якого позивач звільнений. На підставі наведеного та

Outcome: partial