Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

26 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на період його навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком позивача. На даний час позивач навчається на 3-му курсі денної форми навчання у відокремленому структурному підрозділі «Смілянський технологічний коледж НУХТ», що потребує фінансових витрат. Матір позивача сплачує його витрати на харчування, купівлю одягу, проїзд в міських громадських транспортних засобах, витрати на придбання засобів гігієни, купівлю канцелярських виробів необхідних для навчання, побутової техніки та інші необхідні речі для навчання. Окрім понесених витрат на навчання нею сплачуються додатково витрати на проходження медичного обстеження та придбання лікарських препаратів. Позивач стверджує, що оскільки він навчається, потребує грошової допомоги, а всі витрати здійснюються його матір`ю, звернувся до відповідача, щоб вирішити питання надання коштів в позасудовому порядку, але ним було відмолено в наданні такої допомоги. Відповідач на даний час отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього робити не бажає, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 02 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області 04 грудня 2003 року, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 04 грудня 2003 року зроблено відповідний запис за №552 (а.с.6). Згідно ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Відповідно до довідки №509, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Смілянський технологічний фаховий коледж НУХТ» 02 грудня 2021 року, [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання ВОП «Смілянський технологічний фаховий коледж НУХТ» за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування» група МЕХ 19, наказ про зарахування на навчання №66 від 29 липня 2019 року за рахунок коштів державного бюджету та закінчить повний курс навчання 30 червня 2023 року (а.с.5). Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Враховуючи, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , відповідно до ч.3 ст.199 СК України, він наділений правом на звернення до суду з даним позовом. Враховуючи, що позивач [PERSON] , якому, станом на день розгляду даної справи, виповнилося повних 18 років, навчається на денній формі навчання, не працевлаштований, джерел доходу не має, суд приходить до висновку, що він потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків. Так, як вбачається з копій товарних чеків та квитків на міський автобус, позивачем [PERSON] здійснюються витрати на придбання лікарських засобів, одягу та проїзду з місця проживання до навчального закладу. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач [PERSON] перебуває на повному утриманні матері, яка здійснює за власний кошт витрати на його харчування, купівлю одягу для нього, його проїзд в міських громадських транспортних засобах, витрати на придбання ним засобів гігієни, купівлю для нього канцелярських виробів необхідних для навчання, побутової техніки та інші необхідні речі для навчання. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що відповідачем не надано жодних заперечень щодо перебування позивача на утриманні матері, суд приходить до висновку, що такі обставини доказуванню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач є працездатним, в зв`язку з чим має можливість працевлаштуватися та здійснювати заробіток коштів, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача [PERSON] , який є його сином та продовжує навчання. У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №208/3075/16, від 10 жовтня 2018 року у справі №216/3757/16-ц та від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц акцентовано увагу на тому, що витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий правовий висновок ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на користь позивача, який продовжує навчатися, при цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, який не працює, після досягнення повноліття продовжує навчатися у начальному закладі, відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на оплату проїзду у громадському транспорті від місця проживання до місця навчання та у зворотному напрямку, для придбання продуктів харчування, одягу та необхідних речей для навчання, а також стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, внаслідок чого має можливість працевлаштуватися та здійснювати заробіток коштів, та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, в зв`язку з чим приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню починаючи з починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку, має становити 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.53 Конституції України, ст.184, 191, 199, 200, 201 СК України, та

Outcome: approved