Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Постійно, зокрема, з 1991 року [PERSON] проживав однією сім`єю зі своїми батьками: матір`ю [PERSON] до [INFO] - день смерті останньої, та батьком [PERSON] до [INFO] - дня смерті останнього. Заявник є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , прийняв спадщину, однак через відсутність належних доказів постійного проживання до дня смерті із спадкодавцями, заявник не може оформити спадщину на їх земельні паї. За захистом прав та інтересів спадкоємця з відповідною заявою представник [PERSON] 28 лютого 2022 року звернувся до суду. Ухвалою від 02 березня 2022 року у справі відкрито провадження (а.с. 24). В судове засідання учасники справи не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 26, 27). Представник заінтересованої особи у заяві не заперечила проти встановлення юридичного факту, про який просить заявник. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 43 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності учасників справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6), а [INFO] - [PERSON] які, відповідно до довідок Конищівського старостинського округу № 75 від 14 лютого 2022 року (а.с. 10) та № 71 від 11 лютого 2022 року (а.с. 11), були зареєстровані по [ADDRESS] . Внаслідок смерті осіб відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право кожного зі спадкодавців на земельні частки (паї) площею 2,23 умовних кадастрових гектара, які перебували у колективній власності КСП «Україна» с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9, 13). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Як вбачається із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти) № 68623094 та № 68622854 від 21.02.2022 (а.с. 18), спадкодавець [PERSON] та [PERSON] по своїй смерті заповітів не залишали. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про народження (а.с. 8) позивач довів своє право спадкувати у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] як їх син. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68623114 та 68622886 від 21.02.2022 (а.с. 17, 19) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] та [PERSON] ніхто не оформляв. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У довідках Конищівського старостинського округу № 71 від 11.02.2022 (а.с. 11) та № 75 від 14.02.2022 (а.с. 10), які мали б бути для нотаріуса підставою для визначення факту прийняття спадкоємцем спадщини, не зазначено, що на момент відкриття спадщини за кожним зі спадкодавців, [PERSON] проживав та був зареєстрований з ними за однією адресою. Постановами № 11/02-31 та 12/02-31 від 21 лютого 2022 року державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 14, 15) заявнику відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] через відсутність документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. В той же час, і зазначеними вище довідками Конищівського старостинського округу № 71 від 11.02.2022 (а.с. 11) та № 75 від 14.02.2022 (а.с. 10), й іншими документами беззаперечно доводиться, що заявник [PERSON] постійно з 02 лютого 1991 року був зареєстрований та проживав за адресою реєстрації місця проживання своїх спадкодавців. Так, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] на прізвище [PERSON] (а.с. 3-4) та у довідці про реєстрацію його місця проживання (а.с. 5) зазначено, що з 02.02.1991 він зареєстрований по [ADDRESS] . Самі довідки Конищівського старостинського округу № 71 від 11.02.2022 (а.с. 11) та № 75 від 14.02.2022 (а.с. 10) також містять інформацію про те, що вони видані [PERSON] , який зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає беззаперечно доведеним факт, що [PERSON] проживав із померлими [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] у будинку [ADDRESS] постійно з 02 лютого 1991 року до дня їхньої смерті.

Outcome: approved