Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є його матір`ю. З 02 вересня 2019 року він навчається в Кривоозерському професійному аграрному ліцеї за денною формою навчання. Оскільки він продовжує навчання, то не має можливості влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток, а тому змушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь аліменти на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 04 лютого 2004 року (а.с.7). Згідно даних довідки Кривоозерського професійного аграрного ліцею №20 від 11 січня 2022 року, [PERSON] з 02 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року є учнем Кривоозерського професійного аграрного ліцею в групі №4 (а.с.3). Як вбачається з позовної заяви, відповідач матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням сина не надає. Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання підручників. Згідно положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатною, платоспроможною і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим він потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та його потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останнього, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з цим, суд вважає можливим призначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000.00 грн. щомісячно, починаючи з 25 січня 2022 року та до закінчення [PERSON] навчання, а саме до 30 червня 2022 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved