Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

09.09.2021р. Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив №3» (далі ОК «ЖБК № 3») звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг, інфляційних витрат і трьох процентів річних (а.с. 1-10). Ухвалою судді Наумової О.С. від 14.09.2022р. відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 203). В обґрунтування позовних вимог позивач посилалися на те, що ОК «ЖБК № 3» створено 30.06.1976р., діє на підставі статуту ОК «ЖБК № 3», затвердженого загальними зборами ОК «ЖБК № 3» (протокол № 2 від 11.07.2019р.), яким закріплені обов`язки кооперативу щодо експлуатації і ремонту належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Плата за користування тепловою й електричною енергією, газом, водопроводом і каналізацією в будинку кооперативу провадиться за тарифами, встановленими для державного житлового фонду. Підпунктом 3 пункту 12.1 Статуту закріплено обов`язок члена кооперативу своєчасно вносити платежі у погашення банківського кредиту і в покриття витрат кооперативу на експлуатацію і капітальний ремонт жилого будинку (будинків) та утримання придомової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Підпунктами 10. 11 пункту 14.6 Статут визначено, що контроль надходження від членів Кооперативу вступних внесків, внесків на капітальний ремонт жилого будинку (будинків), на експлуатацію жилого будинку (будинку) і утримання при домової території, плати за комунальні послуги та інших платежів, вжиття заходів до стягнення відповідних платежів з членів кооперативу у разі їх несвоєчасного внесення належить до обов`язків і правління Кооперативу. Кооператив управляє багатоквартирним будинком, утримує будинок та прибудинкову територію, здійснює поточні та капітальні ремонти, уклав та виконує договори з виробниками та виконавцями житлово-комунальних послуг на утримання внутрішньобудинкових мереж газо- водо- теплопостачання, на постачання газу для побутових потреб, на теплопостачання та на постачання теплової енергії у гарячій воді, на послуги водопостачання та водовідведеппя. на постачання електричної енергії для загальнобудинкових потреб. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а також до 17.07.2021р. була власником квартири [ADDRESS] у цьому ж будинку. Відповідачка свої обов`язки щодо сплати за житлово-комунальні послуги не виконує, має заборгованість: з оплати за утримання будинку і прибудинкової території по квартирі [ADDRESS] в сумі 4231,50 грн., по квартирі [ADDRESS] - 13975,92 грн., всього 18207,42 грн.; з оплати за послуг з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] - 32186,82 грн., по квартирі [ADDRESS] 13505,30 грн., а всього 41063,05 грн.; з оплати за послуг з водопостачання та водовідведення по квартирі [ADDRESS] - 27557,75 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з [PERSON] на користь кооперативу: заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 18207,42\~грн., 3 % річних - 1606,75 грн., інфляційні витрати 7039,85 грн.; заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 41063,05 грн., 3 % річних 3583,69 грн., інфляційні витрати - 14006,86 грн.; заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 32186,82 грн., 3 % річних - 2829,32 грн., інфляційні витрати 10683,96 грн., а всього 131207,72 грн., а також компенсувати судові витрати. Відповідачка позовні\~вимоги не\~визнала. 08.11.2021р. надала відзив\~на позовну\~заяву (а.с. 207 - 213), в якому відповідач не погодилася із доводами позивача про наявність заборгованості. Зазначила, що загальні збори, рішенням яких 11.07.2019р. затверджений статут ОК «ЖБК № 3» фактично не проводилися. Вважала, що голова правління і головний бухгалтер ОК «ЖБК № 3» неналежним чином виконують свої обов`язки, безпідставно збирають із мешканців будинку готівкові кошти. Заперечуючи проти наявності заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, зазначила, що ремонтні роботи не виконувалися, прибудинкова територія і під`їзд не прибиралися, сходові клітини прибиралися мешканцями будинку. Деяким двірникам голова правління ОК «ЖБК № 3» і головний бухгалтер [PERSON] сплачувала кошти готівкою. Відповідачка за власні кошти здійснювала ремонт цокольного поверху, першого поверху, приміщення під сходами, крильце під`їзду. За заміну труб каналізації під`їзду збиралися готівкові кошти з мешканців будинку. Обслуговування димових і вентиляційних каналів не відбувалось десять років, вентилятори вентиляційних шахт не працюють. Технічні приміщення під дахом знаходяться в критичному стані. Тривалий час не проводились роботи з підготовки до опалювального сезону. В будинку відсутній лічильник тепла. Лічильник з водопостачання зник, встановлювати новий лічильник голова правління кооперативу відмовляється. У штаті ОК «ЖБК № 3» відсутні посади сантехніка, електрика, слюсаря. Мешканці самостійно сплачують послуги аварійної служби. Дезінфекція і деразитація не проводиться. Протягом опалювального сезону 2020-2021 років температура в приміщенні становила не вище +12 С. Квартира відповідачки № 30 у будинку з 2003 року опалюється індивідуальним джерелом опалення, що підтверджується листом від 31.03.2003р. КП «Теплоенерго». А з 2003 квартири [ADDRESS] облаштовані лічильниками обліку водопостачання, регулярно проводиться повірки лічильників, однак ця інформація не враховується при здійсненні нарахувань. Крім того, листом КП «Дніпроводоканал» від 19.07.2021р. № 4682/11-14 підтверджено, що договір на постачання води і водовідведення відсутній. Отже, відсутні цивільно-правові підстави для обслуговування і нарахування. Не зважаючи на це, відповідачка як й інші мешканці сплачувала готівкові кошти за ці послуги головному бухгалтеру і керівнику ОК «ЖБК № 3» Каменевій С.М. і розрахункові квитанції не отримувала. На підставі викладеного, просила відмовити у позові, а також застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості, яка нарахована з 2014 року. Представник позивача правом на\~надання відповіді\~на відзиву\~не скористався, в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 228), заяв про відкладення розгялу справи не надавав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином. Двічі - 03.11.2021р. і 25.01.2022р. подала заяви про відкладення розгляду справи з метою залучення представника та за станом здоров`я (а.с. 214 222). Не заважаючи на задоволення клопотань відповідачки про відкладення розгляду справи, остання у судове засідапння, призначене на 14.03.2022рю також не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 229 230), не надала доказів укладення договору із фахівцем у галузі права, або перебування на лікарняному. З огляду на приписи ч. 9 ст. 130 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином. Відповідачка скористалася правом на надання відзиву, вона є обізнаною про наявність віднесеного на розгляд суду спору, про суть цього спору, що вбачається з її заяви до суду. Вищевказані обставини виключають сукупність підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України для винесення заочного рішення, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з винесенням судового рішення на загальних підставах. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.06.1976р. створений Обслуговуючий кооператив «Житлово будівельний кооператив №3», про що свідчить запис в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 11). Загальними зборами ОК «ЖБК № 3» (протокол № 2 від 11.07.2019р.) затверджений Статут ОК «ЖБК № 3» (а.с. 12 29). Вказане рішення ніким не оскаржене. Пунктом 3.1 Статуту ОК «ЖБК № 3» визначено, що кооператив організовується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків) за власні кошти кооперативу, за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком. Згідно із п. 5.5 Статуту кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Плата за користування тепловою й електричною енергією, газом, водопроводом і каналізацією в будинку кооперативу провадиться за тарифами, встановленими для державного житлового фонду. Підпунктом 3 п. 12.1 Статуту закріплено обов`язок члена кооперативу своєчасно вносити платежі у погашення банківського кредиту і в покриття витрат кооперативу на експлуатацію і капітальний ремонт жилого будинку (будинків) та утримання придомової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги. Підпунктами 10. 11 пункту 14.6 Статут визначено, що контроль надходження від членів кооперативу вступних внесків, внесків на капітальний ремонт жилого будинку і будинків), на експлуатацію жилого будинку (будинку) і утримання придомової території, плати за комунальні послуги та інших платежів, вжиття заходів до стягнення відповідних платежів з членів кооперативу у разі їх несвоєчасного внесення належить до обов`язків і правління Кооперативу. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.05.2008р. першою Дніпропетровською ДНК, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 27.08.2021р. (а.с. 32). [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 17.12.1970р., що підтверджується копією паспорта (а.с. 190 191). Позивач вказує, що житлова квартири [ADDRESS] до 14.07.2021р. також належала відповідачці. Разом із тим, доказів того, що указана квартира належала на праві власності до 14.07.2021р. відповідачці [PERSON] у матеріалах справи відсутні, як і докази того, що [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі. У складеному мешканцями квартир Акті про проживання у квартирі [ADDRESS] вказано, що квартири [ADDRESS] належить [PERSON] за фактом прийняття спадщини від [PERSON] . При цьому, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до запису у будинковій книзі від 15.04.2013р., у квартирі [ADDRESS] зареєстрована громадянка [PERSON] , [INFO] (а.с. 31). Разом із тим, за даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 14.07.2021р.\~за [PERSON] на праві власності зареєстрована квартира [ADDRESS] , загальною площею 17,5, кв.м, на підставі\~договору дарування\~від 14.07.2021р. (а.с. 30). [PERSON] , як встановлено, зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 1970 року. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про приналежність на праві власності [PERSON] квартири [ADDRESS] та про користування нею житлово-комунальними послугами у цій квартирі, оскільки відповідних належних і допустимих доказів позивачем не надано. За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житлова площа квартири, яка належить [PERSON] [ADDRESS] становить 56,4 кв.м. (а.с. 32). Розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням загальних зборів членів кооперативу у протоколах загальних зборів №2 від 25.11.2006р. (2,00 грн. за 1 кв.м житлової площі), № 1 від 25.06.2019р. (3,15 грн. за 1 кв.м житлової площі) та №1 від 16.06.2020р. (6,00 грн. за 1 кв.м житлової площі) (а.с. 34 - 36). З наданого на запит адвоката Мовчана Д.О. листа КП «Дніпроводоканал» від 19.07.2021р. за № 4682/11-14 видно, що між КП «Дніпроводоканал» і ОК «ЖБК № 3» укладений договір від 29.12.1998р. № 7415. Проте в архіві підприємства договірного відділу договір відсутній. На підтвердження надання КП «Дніпроводоканал» послуг з водопостачання та водовідведення ЖБК №3 в період з січня 2014 року по сьогоднішній день надані акти рахунки і акт звірки від 15.07.2021р., в якому наведено грошові надходження від ЖБК №3 в оплату отриманих послуг починаючи з січня 2014 року. Інформація про тарифи на послуги водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» наведені у наданій таблиці. Стосовно норм водоспоживання на одну особу споживача, повідомлено, що для розрахунку нарахувань послуг централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям будинку [ADDRESS] застосовані норми водоспоживання, затверджені рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.09.2018р. № 939, в залежності від умов благоустрою. Так для умов благоустрою: водопровід, каналізація, швидкодіючий водонагрівач, норма водоспоживання на одну особу з 18.09.2018р. складає 356 л/добу або 10,82 м.кв/міс. До 18.09.2018р. вказана норма становила 361 л/добу або 10,97 м.кв/міс. Інших договорів між КП «Дніпроводоканал» і ЖБК №3 не укладалося (а.с. 187 189). Згідно із\~розрахунком позивача\~по квартирі\~ [ADDRESS] , яка належить відповідачці [PERSON] наявна заборгованість з оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період з січня 2014 року по липень 2021 року в сумі 13 975,92 грн. (а.с. 73 76). Згідно із\~розрахунком позивача\~по квартирі\~ [ADDRESS] , яка належить відповідачці [PERSON] наявна заборгованість з оплати послуг за водопостачання і водовідведення за період з січня 2014 року по липень 2021 року в сумі 27\~557,75\~грн. (а.с. 85-88). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Позивач, своєчасно надає житлово-комунальні послуги у будинку за адресою: [ADDRESS] , а відповідач отримує житлово-комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання. Жодні рішення обслуговуючого кооперативу щодо встановлення тарифів на обслуговування відповідачкою не оскаржувалися. Від відповідача не надходило жодного звернення на адресу позивача з відповідними заявами та необхідними документами, які б могли підтверджувати тимчасову відсутність споживача у житловому приміщенні в спірний період. Стосовно доводів відповідачки про надання послуг неналежної якості, то суд зазначає, що жодних скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачем не заявлялось. Актів-претензій за участю виконавців комунальної послуги або управителя зі споживачем стосовно ненадання або надання послуг неналежної якості у відповідності до вимог ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не складалося, відповідних доказів відповідачка не долучила до матеріалів справи. Також відповідачкою не підтверджені належними і допустимими доказами посилання на те, що нею отримуються окремо послуги із водопостачання і водовідведення згідно із встановленим лічильником у квартирі [ADDRESS] , що показники цих лічильників не враховуються або ж враховуються невірно ОК «ЖБК № 3», що здійснюється повірка лічильника. А листом КП «Дніпроводоканал» від 19.07.2021р. за № 4682/11-14 підтверджено, що КП «Дніпроводоканал» надає послуги водопостачання та водовідведення мешканцям будинку [ADDRESS] за нормами водоспоживання, затвердженими відповідним рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради. З огляду на наведені норми Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Дана позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 03.10.2013р. Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якими він користувався та які були надані позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на те що, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачка не сплачувала за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території, а також послуги за водопостачання і водовідведення, у зв`язку з чим має заборгованість. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. За частинами 1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як слідує із розрахунків ОК «ЖБК № 3» позивачкою не здійснювалися платежі за користування житлово-комунальними послугами з січня 2014 року. Таких доказів не представлено і відповідачкою, а тому перебіг позовної давності не переривався. Застосовуючи строки позовної давності, суд бере до уваги нараховану позивачем заборгованість, починаючи із вересня 2018 року, оскільки до суду позивач звернувся 09.09.2021р. (а.с. 1). Відтак, із відповідачки на користь ОК «ЖБК № 3» підлягає стягненню заборгованість з оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період з вересня 2018 року по липень 2021 року в сумі 7659,12\~грн. (а.с. 73 76), а також підлягає стягненню заборгованість з оплати послуг за водопостачання і водовідведення за період з вересня 2018 року по липень 2021 року в сумі 14977,43\~грн. (а.с. 85-88) і лише по квартирі [ADDRESS] . З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов у часині стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню частково. Також, позивачем нараховані відповідачеві за період з січня 2014 року по липень 2021 року інфляційні втрати і 3 % річних на заборгованість, яка виникала кожного місяця (а.с. 87 84, 89 - 96). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України у правовій позиції від 16.12.2015р. у справі № 6-2023цс15 роз`яснив, що закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на стягнення інфляційних втрат і трьох відсотків річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Аналогічне положення міститься у постанові Верховного суду України від 19.10.2016 р. у справ і № 6-2129цс16. Суд, з урахуванням застосованого строку позовної давності, бере до уваги лише нараховані інфляційні витрати і три відсотки річних, які нараховані на заборгованість за період з вересня 2018 року по липень 2021 року по квартирі [ADDRESS] . Таким чином,\~з відповідачки\~підлягає стягненню\~три відсотки\~річних із\~заборгованості з\~оплати послуг\~з утримання\~будинку і\~прибудинкової території\~за період\~з вересня\~2018\~року по\~липень 2021\~року в\~сумі 247,34\~грн.\~(а.с.\~77\~-80),\~інфляційні витрати\~в сумі\~724,45\~грн.\~(а.с.\~81-84).\~Також з\~відповідачки підлягає\~стягненню три\~відсотки річних\~із заборгованості\~з оплати\~послуг за\~водопостачання і\~водовідведення за\~період з\~вересня 2018\~року по\~липень 2021\~року в\~сумі 579,73\~грн.\~(а.с.\~89-92),\~інфляційні витрати\~в сумі\~1474,87\~грн.\~(а.с.\~93-96).Всього:\~три відсотки\~річних 827,07 грн., інфляційні витрати\~ 2199,32 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить із такого. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (а.с. 200). З огляду на те, що загальний розмір вимог позивача становить 131207,72 грн., а задоволені вимоги в загальному розмірі на суму 25662,94\~грн. (тобто, на 19,55%), то загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2270,00 грн., з урахуванням того такий розмір є мінімальною ставкою судового збору для юридичної особи, менше якої не сплачується. Вирішуючи питання про стягнення оплати за отримання правничої допомоги з відповідача, суд дійшов такого висновку. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до\~прибуткового касового\~ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги № 16 від 08.07.2021р., укладений між ОК «ЖБК № 3» та адвокатом Мовчаном Д.О., яким визначений розмір гонорару 2750,00 грн., акт надання послуг № 1 від 30.08.2021р., яким передано послуги із підготовки даного позову на суму 2750,00 грн., а також квитанції від 09.07.2021р. на суму 1375,00 грн. та від 08.09.2021р. на суму 1375,00 грн., з яких видно, що позивачем перераховано на користь адвоката Мовчана Д.О. грошові кошти у загальній сумі 2750,00 грн. (а.с. 192 195). Суд вважає, що сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи, кваліфікацією і досвідом адвоката, узгоджується з умовами укладеного між адвокатом та клієнтом договором про надання юридичних послуг. Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу в розмір 537,62\~грн., виходячи з того, що загальний розмір стягнутої суми за рішенням суду становить 19,55% від загальної суми заявлених вимог майнового характеру (2750,00 грн.* 19,55% /100%). Загальний розмір судових витрат, який слід стягнути із відповідачки на користь позивача становить 2807,62\~грн. (2270,00\~грн.\~(судовий\~збір)\~+\~537,62 грн. (витрати на правову допомогу). На підставі викладеного,

Outcome: partial