Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого відшкодування в розмірі 68 272 грн. 93 коп. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 09.08.2019 року між ним та [PERSON] було укладено договір страхування серії PKS №1901254 майнових інтересів власника автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] . 23.07.2020 року в м. Одесі на вул. Миколаївській сталося ДТП, учасниками даної пригоди були: автомобіль «Mercedes-Benz» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та застрахований автомобіль «Porsche Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті ДТП постраждав автомобіль страхувальника. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем. Зазначена вище ДТП була визнана страховим випадком, про що 28.08.2020 року було складено страховий акт № 146286, відповідно до якого страхове відшкодування становить 124 817 грн. 72 коп. Відповідно до платіжного доручення № 14020 від 28.08.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило відшкодування в розмірі 124 817 грн. 72 коп. за ремонт транспортного засобу «Porsche CAYENNE». Цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відповідно до Полісу №АР/0404394. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» взяло відповідальність щодо врегулювання наслідків зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 56544 грн. 79 коп., які 30 вересня 2020 року були перераховані на рахунок позивача. Таким чином відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування в розмірі 68 272 грн. 93 коп. (124817 грн. 72 коп. - 56544 грн. 79 коп.). Позивач намагався здійснити досудове врегулювання спору шляхом направлення Претензії №04-2555 від 26 жовтня 2020 року на адресу відповідача, однак останній не відреагував на дане звернення. У зв`язку з цим позивач був вимушений звернутись до суду у зв`язку з чим звернувся за правовою допомогою на які поніс витрати у розмірі 5000 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування у розмірі 68 272 грн. 93 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. та по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в позові. При цьому зазначає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне ДТП. Відповідно до Полісу №АР/0404394 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів його цивільно-правова відповідальність була застрахована ТДВ «СК «Гардіан» від 16.06.2020 року, страховий ліміт склав 130000 грн. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована згідно договору страхування серії PKS №1901254 від 09.08.2019 року. Вказана ДТП була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт №146286, відповідно до якого страхове відшкодування становить 124817 грн. 72 коп. Відповідно до платіжного доручення № 14020 від 28.08.2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило відшкодування в розмірі 124 817 грн. 72 коп. за ремонт транспортного засобу «Porsche CAYENNE». Зазначає, що позивач до нього не звертався з досудовою вимогою. Крім цього, ТДВ «СК «Гардіан» сплатив на користь позивача 56544 грн. 79 коп., тобто в межах страхового ліміту 130000 грн. згідно полісу №АР/0404394 від ТДВ «СК» Гардіан», проте позивач не оспорював в господарському суді розмір сплаченої суми. Вважає, що будь-які деліктні зобов`язання відповідача були повністю виконані його страховиком і припинили своє існування. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (ст. 37 закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів звернення до суду із вимогою до ТДВ «СК «Гардіан» про виплату страхового відшкодування в межах передбаченої ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхової суми, а навпаки у досудовому порядку повністю визнав сплачену суму у розмірі 56544 грн. 79 коп.. Враховуючи те, що ним застраховано майнову шкоду, яка не перевищує 130000 грн., а тому вважає, що у задоволені позову слід відмовити. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 09.08.2019 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування серії PKS №1901254 майнових інтересів власника автомобіля «Porsche Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.5). 23.07.2020 року в м. Одесі на вул. Миколаївській сталося ДТП, за участю автомобілів «Mercedes-Benz» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем «Porsche Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року [PERSON] було визнано винним у скоєні вказаної ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. (а.с.14,15) Відповідно до полісу №АР/0404394 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність власника та водіїв автомобіля Mercedes-Benz» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована в страховій компанії «Гардіан», страхова сума за страховим випадком в разі заподіяння шкоди майну складає 130000 грн. (а.с.75) Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика палата Верховного Суду дала наступні роз`яснення. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку (копія на а.с. 21-36) вартість відновлювального ремонту «Porsche Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] складає 141628 грн. 01 коп. (а.с.16-28). Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що АТ «ПРОСТО-страхування» 28 серпня 2020 року було складено страховий акт № 146286, відповідно до якого страхове відшкодування становить 124817 грн. 72 коп. (а.с.41). Відповідно до платіжного доручення № 14020 від 28 серпня 2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу «Porsche Cayenne», реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 124817 грн. 72 коп. (а.с.42). На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] за шкоду заподіяну майну була застрахована в страховій компанії «Гардіан», страхова сума в даному випадку відповідно до полісу № АР/0404394 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів складає 130000 грн. Позивач зазначає, що товариство з додаткової відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» взяло на себе відповідальність щодо врегулювання зазначеної ДТП. У зв`язку із чим АТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до ТзДВ «СК «Гардіан» із заявою про страхове відшкодування. За результатом розгляду заяви ТзДВ «СК «Гардіан» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 56544 грн. 79 коп., які 30 вересня 2020 року було перераховано на рахунок АТ «ПРОСТО-страхування». Оскільки не доплачена сума становить 68272 гривень 93 коп. (124817 грн. 72 коп. - 56544 грн. 79 коп.), позивач просить стягнути її з відповідача. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені випадки коли страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Обставини спірних правовідносин не підпадають під дію вказаної норми. З огляду на відсутність доказів звернення позивача до страховика відповідача з приводу недоплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 68272 грн. 93 коп., а також відомостей, чи було отримано відмову страховика у виплаті вказаної суми, суд не знаходить правових підстав для покладення відповідальності за завдані збитки безпосередньо на особу, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] , так як в даному випадку деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів. Отже боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування, яка не перевищує ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну, виступає виключно страховик завдавача шкоди ТзДВ «СК «Гардіан», який виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Суд прийшов до висновку, що позивачем АТ «ПРОСТО-страхування» пред`явлено позов до неналежного відповідача - [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У відповідності до п. 8 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК ( 1618-15 ). У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Отже підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «ПРОСТО-страхування» про стягнення завданої шкоди у розмірі 68272 грн. 93 коп., що є фактичними збитками та становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди (виплаченого страхового відшкодування) та сумою отриманого регресного страхового відшкодування від страхувальника відповідача ТзДВ «СК «Гардіан», до [PERSON] , який є неналежним відповідачем стосовно вказаних вимог, а не до страховика ТзДВ «СК «Гардіан», який є належним відповідачем по цих вимогах, відсутні. Вказаний висновок суду узгоджується з постановою Великої палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Оскільки строки для заміни неналежного відповідача визначені ст. 51 ЦПК України спливли, а позивач не заявляв відповідного клопотання, суд вважає за потрібне застосувати наслідки подання позову до неналежного відповідача, а саме відмовити у його задоволенні. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача до господарського суду. Оскільки в задоволенні позову позивачу відмовлено, то судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed