Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] та [PERSON] , що діяв від себе особисто та від імені [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений на Одеській товарній біржі 29 березня 1995р. за реєстраційним номером 6852.При цьому позивач посилається на те, що умови Договору покупцями були виконані, право власності на квартиру було зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в КП «БТІ» ОМР.Позивач [PERSON] зареєстрований та фактично проживає у вказаній квартирі з 1995 року по сьогоднішній день, співвласники [PERSON] та [PERSON] також постійно проживали у зазначеній квартирі з 31 березня 1995 року по день смерті, що підтверджується відповідними довідками. Отже всі істотні умови договору виконані сторонами належним чином, квартира використовується як житло, правочин був вчинений у на той час передбачений законом спосіб, що свідчить про реальний характер угоди між сторонами.На даний момент позивачу стало відомо про недійсність біржової угоди оскільки при оформленні сторонами договору купівлі-продажу не були виконані вимоги ст. 227 ЦК України, в частині нотаріального оформлення зазначеної угоди, Таким чином, право власності [PERSON] а також покійних [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , державою не визнається, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, представник позивача - адвокат Савицька О.М. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29 березня 1995 року на Одеській товарній біржі між продавцем [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] , на підставі довіреності №2-4840 від 13 жовтня 1994р., посвідченої нотаріусом Дев`ятої Одеської Держнотконтори, з однієї сторони, та [PERSON] , що діяв від себе особисто та від імені [PERSON] , на підставі довіреності №8-420 від 14 лютого 1995р., посвідченої нотаріусом Першої Одеської Держнотконтори та від імені [PERSON] , на підставі довіреності 8-419 від 14 лютого 1995р., посвідченої нотаріусом Першої Одеської Держнотконтори, з іншої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна №6852, за умовами якого [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] , продав, а [PERSON] , що діяв від себе особисто та від імені [PERSON] та від імені [PERSON] , купив квартиру [ADDRESS] . Умови договору сторонами цілком виконані: покупець передав продавцям гроші в рахунок вартості квартири. Відповідач передав всі права на володіння, користування і розпорядження квартирою. Таким чином, як продавець так і покупець виконали сукупність всіх дій, що підтверджують виконання та дійсність договору купівлі-продажу та підтверджують фактичний перехід права власності на вищевказану квартиру від продавців до покупців. Право власності на квартиру було зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в КП «БТІ» ОМР 31 березня 1995р. (запис в реєстровій книзі 14к-стр.135-реєстр 194. Позивач [PERSON] зареєстрований та фактично проживає у вказаній квартирі з 1995 року по сьогоднішній день, що підтверджується Довідкою ЖБК «Укрніігіпросільхоз» від 15 травня 2000р. та Довідкою про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру від 07 вересня 2021 року. [INFO] співвласниця квартири [PERSON] померла, про що Відділом РАГС Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради 01.07.1999р. було видано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . [INFO] співвласник квартири [PERSON] помер, про що Відділом РАГС Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради 11.11.1999р. було видано Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з 2/3 частин квартири [ADDRESS] (по 1/3 частині квартири від кожного померлого співвласника).Єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] виступила її донька [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] (актовий запис про народження №31 Приморського р/б ЗАГС м. Одеса від 07 січня 1964р.) Після смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею також виступила [PERSON] на підставі Заповіту, складеному [PERSON] 29 червня 1999 року на її користь та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єсіною Л.М., р.№2730. [PERSON] фактично прийняла спадок від померлих [PERSON] та [PERSON] , звернулася до Київської державної нотаріальної контори м. Одеси з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 26 листопада 2021 року, спадкова справа 1021595). На сьогоднішній день відповідне свідоцтво [PERSON] не отримала, право власності на частину квартири за собою не зареєструвала. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved