Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконним та скасувати запис №7 в додатку №1 до наказу відповідача №1794 від 09 грудня 2021 року про відсторонення позивача від роботи з посади старшого наукового співробітника ДП «КБ «Південне» ім. М.К. Янгеля». В обґрунтування позову посилається на те, що позивач офіційно працює у відповідача на посаді старшого наукового співробітника з 2003 року. Позивач вказує, що у листопаді 2021 року він зіткнувся з грубим порушенням його конституційного права на працю з боку відповідача, оскільки у позивача почали вимагати на роботі медичну інформацію щодо його вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, а також обмежувати його право щодо повноцінної роботи. 29 листопада 2021 року позивача було ознайомлено з наказом відповідача №1711 від 29 листопада 2021 року щодо необхідності проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, з яким позивач не погодився та надав відповідачу письмові заперечення від 08 грудня 2021 року. 20 грудня 2021 року відповідач ознайомив позивача з наказом №1794 від 09 грудня 2021 року про відсторонення позивача від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19. Позивач вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на сьогодні законом не встановлено окремого порядку про відсторонення працівників від роботи з підстав відсутності щеплення від COVID-19. Перелік обов`язкових щеплень встановлюється виключно Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вказаним законом щеплення від COVID-19, як обов`язкового, не встановлено, а тому відсторонення працівника з підстав ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» є незаконним та безпідставним. Крім того, відповідно до вказаного закону МОЗ України не компетентне в прийнятті рішення щодо обов`язкових профілактичних щеплень та на даний час таке рішення уповноваженим законом на те органом не прийнято. Вважає, що рішення про відсторонення працівників прийнято у формі Постанови КМУ та у спосіб, що не відповідає вимогам п. 1 ст. 92 Конституції України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», та поза межами конституційних повноважень КМУ. Наказ №1794 від 09 грудня 2021 року про відсторонення позивача від роботи не містить відомостей на підтвердження відмови позивача здійснити щеплення у порядку, встановленому ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Вимога відповідача надати відомості, що стосуються наявності профілактичного щеплення від COVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання є грубим порушенням вимог ст. 19 Конституції України, права позивача на конфіденційність та повагу до його приватного життя. Обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 наказом МОЗ України №2153 від 04 жовтня 2021 року для певних професій, виробництв та організацій не визначена, а затверджено лише Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Позивач також зауважив, що має на утриманні семирічну дитину та незаконне відсторонення позивача від роботи позбавляє його заробітної плати та можливості гідного існування. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 01 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що працівники ДП «КБ «Південне» підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Відмова або ухилення працівниками від такого щеплення тягне за собою настання наслідків, передбачених законодавством у вигляді відсторонення від роботи. Доводи позивача про те, що Кабінет Міністрів України не вправі або навпаки вправі приймати ті чи інші рішення, відсутність у Кабінету Міністрів України певних повноважень тощо, є суб`єктивним тлумаченням позивачем норм законодавства та зводяться до незгоди позивача з висновками щодо їх оцінки. Вважає, що відстороняючи наказом №1794 від 09 грудня 2021 року позивача від роботи ДП «КБ «Південне» діяло виключно на підставі та у межах, визначених законами України та підзаконними нормативно-правовими актами України. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 07 лютого 2022 року, позивач зазначає, що при відстороненні його від роботи у зв`язку з відсутністю щеплення проти COVID-19 відповідачем не було надано належних доказів щодо дотримання вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині отримання письмового лікарського підтвердження про відмову від обов`язкового профілактичного щеплення чи акту щодо відмови дати таке підтвердження, складеного виключно лікарем, а також вимог ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо не допуску позивача до роботи саме на підставі подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби. Вважає, що відповідач видав оскаржуваний наказ на підставі акту, який складений не лікарем, а працівниками підприємства, та який не створює жодних юридичних наслідків. Судом встановлено, що позивач працює у Державному підприємстві «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» на посаді старшого наукового співробітника (а.с.16-21, 22). Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» імені М. К. Янгеля» включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83. Наказом Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» №1711 від 29 листопада 2021 року в строк до 29 листопада 2021 року проінформовано працівників про необхідність обов`язкової вакцинації проти COVID-19, згідно з чинним законодавством України, а також про те, що у разі непроведення профілактичного щеплення проти COVID-19 такі працівники будуть відсторонені від роботи без збереження заробітної плати, починаючи з 09 грудня 2021 року (а.с.11). Пунктом 2 вказаного наказу №1711 від 29 листопада 2021 року передбачено, що в строк до 03 грудня 2021 року працівники підприємства повинні були надати керівнику свого структурного підрозділу паперову копію сертифіката про проведення вакцинації від COVID-19 або медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19 (в тому числі, про перенесену хворобу COVID-19). Наказ №1711 від 29 листопада 2021 року виданий на виконання наказів МОЗ від 04 жовтня 2021 року №2153, від 01 листопада 2021 року №2393; з метою упорядкування функціонування підприємства у період з 09 грудня 2021 року на час дії карантину; з урахуванням положень ст. 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», постанов КМУ від 04 березня 2015 року №83, від 09 грудня 2020 року №1236, від 20 жовтня 2021 року №1096. 08 грудня 2021 року позивачем на ім`я начальника служби з управління персоналом та соціально-господарчих питань ДП «КБ «Південне» Балдіна О.О. були надані заперечення щодо незаконності відсторонення від роботи, у яких позивач вимагав не відстороняти його від роботи з вказаних у Наказі №1711 від 29 листопада 2021 року підстав (а.с.15). Також 08 грудня 2021 року складено акт про відмову позивача надати паперову копію: сертифіката повного курсу вакцинації проти COVID-19 або сертифіката про отримання одної дози дводозної вакцини від COVID-19 або Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти COVID-19, з яким останній ознайомився цього ж дня під підпис (а.с.41 зворотна сторона). На виконання постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236, наказів МОЗ від 04 жовтня 2021 року №2153, від 01 листопада 2021 року №2393, наказу Генерального директора ДП «КБ «Південне» від 29 листопада 2021 року №1711, відповідно до ст. 46 КЗпП України та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» відповідачем був виданий наказ №1794 від 09 грудня 2021 року (а.с.12). Відповідно до п. 1 Наказу №1794 від 09 грудня 2021 року вирішено відсторонити від роботи з 09 грудня 2021 року працівників підприємства, зазначених у додатку 1 до цього наказу, у зв`язку з відмовою або ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на строк до усунення причин такого відсторонення, але не більше ніж до закінчення терміну дії карантину, встановленого постановою КМУ від 09 грудня 2020 року №1236. У Додатку 1 до наказу №1794 від 09 грудня 2021 року, серед працівників підприємства, які відсторонені від роботи з 09 грудня 2021 року, за №7 зазначений позивач (а.с.13). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Частиною 1 статті 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі N 761/12073/18 (провадження N 61-13444св19) зазначено, що «відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Разом з тим за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом». Відстороняючи позивача спірним наказом від роботи відповідач, зокрема, керувався Законом України «Про захист населення від інфекційний хвороб», який передбачає відсторонення працівників як в разі відмови від обов`язкових щеплень, так і в разі ухилення від обов`язкових щеплень. Частиною другою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також\~проти інших відповідних інфекційних хвороб.\~У разі відмови або ухилення\~від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Згідно з Положенням про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, є Міністерство охорони здоров`я України (далі МОЗ). Відповідно до\~пункту 39\~розділу Особливо\~небезпечні інфекційні\~хвороби Переліку\~особливо небезпечних,\~небезпечних інфекційних\~та паразитарних\~хвороб людини\~і носійства\~збудників цих\~хвороб,\~який затверджений\~наказом МОЗ\~від 19\~липня 1995\~року №\~133,\~зі змінами\~внесеними Наказом\~МОЗ від\~25\~лютого 2020\~року за\~№521,\~COVID-19\~є особливо небезпечною інфекційною хворобою. Наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (надалі - Перелік № 2153). Відповідно до примітки до Переліку № 2153 обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за №1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11 жовтня 2019 року №2070). Пунктом 6 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 04 жовтня 2021 року № 2153, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я № 2393 від 01 листопада 2021 року, передбачено, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83. До вказаного\~Переліку об`єктів\~державної власності,\~що мають\~стратегічне значення\~для економіки\~і безпеки\~держави,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~04\~березня 2015\~року №\~83,\~включено у\~тому числі\~Державне підприємство\~«Конструкторське бюро\~«Південне» імені\~М.\~К.\~Янгеля». Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 09 грудня 2021 року, що діяла на час спірних правовідносин) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року установлено на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». В подальшому до вказаної постанови внесені зміни та строк дії карантину на території\~України\~ продовжено до 31 березня 2022 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року №1096 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236» дана постанова доповнена п.41-6, відповідно до якого керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій зобов`язано забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 року № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я, а також 3) взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України Про оплату праці та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Вказані нормативно-правові акти неконституційними, нечинними чи протиправними на час розгляду справи в передбаченому законодавством порядку не визнавалися. Позивач працює у Державному підприємстві «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» та входить до кола працівників, визначених вказаними актами такими, які підлягають щепленню. Статтею 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що громадяни України зобов`язані піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян, та у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Відповідачем було проінформовано позивача про необхідність щеплення проти COVID-19 та надання відповідних документів про проходження цієї процедури або про наявність протипоказань до такого щеплення, а також роз`яснено наслідки ненадання одного з таких документів у вигляді відсторонення від роботи без збереження заробітної плати. Судом встановлено, що у позивача щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відсутнє як і відсутні абсолютні протипоказання до проведення щеплення проти такої хвороби. Належних та допустимих доказів протилежного позивачем суду не надано. Судом враховується, що індивідуальне право (інтерес) відмовитися від щеплення протиставляється загальному праву (інтересу) суспільства, інших осіб, які провели у встановленому державою порядку щеплення. Внаслідок встановлення такого балансу досягається мета - загальне благо у формі права на безпеку та охорону здоров`я, що гарантовано статтями 3, 27 та 49 Конституції України. ЄСПЛ висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33, 36 рішення у справі «Соломахін проти України» від 15 березня 2012 року, заява N 24429/03). Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим. Отже, дії відповідача щодо відсторонення позивача від роботи є виправданими та ґрунтується на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством. Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо недотримання відповідачем вимог ч. 6 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», оскільки відповідач у спосіб, що передбачений законодавством, завчасно повідомив позивача про необхідність надання паперової копії сертифіката про проведення вакцинації від COVID-19 або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, а також про наслідки невиконання вказаних вимог. Позивач вказані документи не надав, через що відповідачем у відношенні позивача було складено акт саме про відмову надати вищезазначені документи. Суду вказані документи позивачем також надані не були. Доводи позивача висновків суду не спростовують та ґрунтуються на довільному тлумаченні діючого законодавства. З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed