Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

В лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Інша частина будинку належить йому після смерті матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2012 року. Він звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті батька, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно через відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем. Зазначив, що з 27 листопада 1983 року по 30 березня 1995 року його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] . За час сімейного життя був зачатий і він, однак народився після розірвання шлюбу ( [INFO] ). Відомості про батька в актовому записі про народження дитини через взаємні образи батьків були зазначені зі слів його матері. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, проте не може реалізувати спадкові права через відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем. За наведених обставин просить встановити факт того, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] , та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 11.03.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Судом під час підготовки справи до судового розгляду було витребувано докази, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті. В підготовче засідання сторони не явилися. Позивач надав заяву, в якій підтримав позов, просив його задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у відсутність представника міської ради на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Судом здійснено усі необхідні підготовчі дії, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне провести підготовче засідання на підставі наданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів у відсутність сторін Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні. Судом встановлено, що з 27 листопада 1983 року по 30 березня 1995 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Такі обставини підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, копією рішенням Первомайського районного суду Миколаївської області від 15.03.1995 року у справі № 2-232,1995, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.09.1998 року. За час сімейного життя під час шлюбу у подружжя [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.08.1987 року. [PERSON] померла [INFO] . Спадкова справа після її смерті не заводилась. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.2021 року, де в графі батько зазначено - [PERSON] . З акту про народження дитини № 55 від 27.01.1996 року вбачається, що підставою запису відомостей про батька дитини [PERSON] була заява матері. Відповідно до ст. 168 Кодексу про шлюб та сім`ю України реєстрація народження дитини, зачатої в шлюбі, але народженої після розірвання шлюбу або визнання шлюбу недійсним, якщо з дня розірвання шлюбу чи визнання його недійсним до дня народження дитини минуло не більше 10 місяців, провадиться в тому ж порядку, що й реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають у шлюбі. Відповідно до ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України - дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя. Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що був чинний на момент розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] , шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, шлюб вважається припиненим з 30 березня 1995 року. Оскільки шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано 30 березня 1995 року, а дитина народилася [INFO] , тобто протягом дев`яти місяців після розірвання шлюбу, суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] встановлений. Встановлення факту родинних відносин надасть позивачу можливість отримати статус спадкоємця першої черги за законом після смерті [PERSON] . Такий факт має для нього юридичне значення, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.04.2011 року. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 937 від 11.11.2020 року. За життя батькам на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 06.07.1984 року за реєстровим номером 1-1902 належав житловий будинок по [ADDRESS] . Оскільки будинок було придбано під час шлюбу, тому згідно виписки з рішення Первомайського районного суду Миколаївської області від 06.03.1997 року у справі № 2-438/97 про поділ майна, за кожним із подружжя в рівних частках було визнано право власності на будинок. З часу народження і нині позивач зареєстрований та проживає у вказаному житловому будинку, що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22.12.2021 року та відомостями з будинкової книги. [PERSON] після смерті матері успадкував за заповітом 1/2 частину житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 11.07.2012 року за реєстровим номером 3-1277. Право власності позивачем зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. По даним паперових носіїв інформації КП «Первомайське МБТІ» право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , по 1/2 частині за кожним, що підтверджується довідкою № 160/04-02-03 від 16.04.2021 року. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої Первомайської державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 211/2021 після смерті [PERSON] . Заяв від інших осіб - спадкоємців до нотаріальної контори не надходило; заповіту померлий не залишив. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В спадковій справі наявна відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно через відсутність документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи за заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини п`ятої ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, однак через відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218,1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України. За встановлених обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, а тому право позивача на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. Слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved