Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

У листопаді 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулось в суд з цим позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 12 742,98 грн. та судові витрати. Стислий виклад позиції позивача. 05.11.2020 відповідачем була підписана заява - договір №2020/І_С/220-015031 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», які оприлюднені на офіційному сайті АБ «Украгазбанк», що є договором комплексного банківського обслуговування. Підписавши заяву-договір відповідач приєднався до умов кредитного договору № 2020/ОВР/220-004979 зі строком кредитування на 12 місяців. Відповідно до умов договору банк встанови на картковому рахунку клієнта можливу суму кредиту в розмірі 300 000 грн., орієнтовна сума кредиту 10 000 грн., процентна ставка 42 % річних, процентна ставка за прострочену заборгованість 48 % річних. Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач в свою чергу взяті на себе зобов`язання не виконував в в`язку з чим станом на 19.07.2021 утворилась заборгованість в сумі 12742,98 грн. з них: 9 9997,09 грн. - заборгованість по кредиту; 1747,72 грн. - заборгованість по процентам (прострочена); 998,17 грн. - заборгованість по процентах ст. 625 ЦК України. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 10.12.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, позивач ПАТ АБ «Укргазбанк», 28.12.2021 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. На адресу повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.27). Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 05.11.2020 відповідач [PERSON] приєднався до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300000 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 42% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та 48% річних на прострочену заборгованість. У заяві міститься підпис [PERSON] (а.с.6,7). Відповідно до пункту 2.6 правил сторони домовилися, що на підставі оформленої належним чином заяви - договору, якою клієнт замовив кредит, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення за субрахунком клієнта ліміту дозволеного овердрафту для проведення операцій з використанням картки, а клієнт зобов`язується повернути банку кредитні кошти та проценти за користування дозволеним овердрафтом у порядку та на умовах, визначених правилами, програмою кредитування та заявою договором. Згідно з пунктами 5.2.10 та 5.2.11 правил, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом, у тому числі мінімальних платежів та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом в розмірах та у строки, що визначені укладеним договором, не пізніше останнього дня строку дії дозволеного овердрафту, визначеного у заяві - договорі погасити усю існуючу станом на цей день заборгованість за дозволеним овердрафтом. Відповідно до пункту 7.2.2 правил, на суму строкової заборгованості за дозволеним офердрафтом банк нараховує проценти за базовою процентною ставкою, розмір якої є фіксованим протягом строку дії дозволеного овердрафту та може бути змінений у порядку, визначеному правилами. Згідно з пунктом 7.2.3 правил на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом банк нараховує проценти за підвищеною процентною ставкою , розмір якої визначається програмою кредитування. Простроченою вважається заборгованість , по якій настав термін виконання зобов`язань клієнта за договором щодо обов`язкового погашення суми заборгованості за дозволеним овердрафтом (частини заборгованості) та в цей термін зазначені зобов`язання не виконані клієнтом. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за вищезазначеним договором станом на 19.07.2021 утворилась заборгованість в сумі 12742,98 грн. з них: 9 9997,09 грн. - заборгованість по кредиту; 1747,72 грн. - заборгованість по процентам (прострочена); 998,17 грн. - заборгованість по процентах ст. 625 ЦК України (а.с.5). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як визначено ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК). Так, матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем кредитного ліміту на картковий рахунок, а також порушення ним умов договору щодо повернення кредиту. Тому звернення банку до суду за захистом своїх інтересів є підставним. Також відповідач не оспорював розрахунок заборгованості, заявлений позивачем. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.4) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved