Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

Кредитна спілка «Кредит-Фос» (далі - кредитна спілка, КС «Кредит-Фос») звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором за №201 від 22 грудня 2020 року у розмірі 10 658,70 грн., яка складається із суми неповернутого кредиту у розмірі 9456 грн. та суми нарахованих відсотків у розмірі 1202,70 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 22 грудня 2020 року між кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір за №201, терміном дії з 22 грудня 2020 року до 22 червня 2022 року, згідно умов якої останній було надано кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою 45 процентів річних. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 22 грудня 2020 року між кредитною спілкою та [PERSON] укладено договір поруки за №201, згідно умов якого останній зобов`язався виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов`язання за кредитним договором, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов`язань за кредитним договором. Взяті на себе зобов`язання відповідачі належним чином не виконують, не телефонні дзвінки та письмові звернення не реагують, внаслідок чого станом на 30 грудня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 658,70 грн., яка складається із суми неповернутого кредиту у розмірі 9456 грн. та суми нарахованих відсотків у розмірі 1202,70 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про погашення зазначеної заборгованості, однак відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань. Посилаючись на наведене, кредитна спілка просить задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавали. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22 грудня 2020 року між КС «Кредит-Фос» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір за №201. Відповідно до умов п. п. 1.1., 1.3. вказаного кредитного договору, за цим договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит Позичальникові у сумі 10 000 грн. та на умовах встановлених цим договором, а Позичальник повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 45% річних. Цей договір укладено строком на вісімнадцять місяць та діє з 22 грудня 2020 року до 22 червня 2022 року. Згідно з умовами абзацу 4 п.п. 3.1.1. п. 3.1 вказаного кредитного договору, Кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щомайненше на один календарний місяць, а за кредитом, забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці. В силу умов п. 4.2. вказаного кредитного договору, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно графіку розрахунків додатку до кредитного договору за №201 від 22 грудня 2020 року, погашення кредитного договору повинно здійснюватися кожного місяця рівними платежами у розмірі 772,92 грн. у період з 22 грудня 2020 року по 22 червня 2022 року. На забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору 22 грудня 2020 року між КС «Кредит-Фос» (Кредитор), [PERSON] (Боржник) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір поруки за №201. Відповідно до умов п. п. 1.1., 1.2., 1.3., 6.1. договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором за №201 від 22 грудня 2020 року, укладеним між Кредитором та Боржником. Предметом цього договору є обов`язок Поручителя виконати за Боржника у повному обсязі грошові зобов`язання за кредитним договором, за умови невиконання або неналежного виконання Боржником самостійно своїх зобов`язань за кредитним договором. Строк дії цього договору - з моменту підписання сторонами до настання обставин, передбачених п. 6.1. цього договору. Строк дії даної поруки встановлюється з моменту укладення цього договору протягом трьох років від дня настання строку виконання кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором за №201 від 22 грудня 2020 року виконав належним чином, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 10 000 грн., що підтверджується заявою [PERSON] на видачу готівки за №971 від 22 грудня 2020 року, ордером до заяви на видачу готівки за №971 від 22 грудня 2020 року та копією чеку про здійснення операції з видачі готівки від 22 грудня 2020 року. Відповідачі належним чином не виконували взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість. Як вбачається з наданого позивачем фактичного графіку розрахунків, станом на 30 грудня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором за №201 від 22 грудня 2020 року становить 10 658,70 грн., яка складається із суми неповернутого кредиту у розмірі 9456 грн. та суми нарахованих відсотків у розмірі 1202,70 грн. [PERSON] на повернення тіла кредит сплачено 544 грн. 06 серпня 2021 року та 3298 грн. на повернення відсотків, останній платіж здійснено 20 вересня 2021 року Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За вимогами ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя . Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В сиул вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). В силу вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що на підставі укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору остання отримала кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. На забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно графіку розрахунків додатку до кредитного договору за №201 від 22 грудня 2020 року, погашення кредитного договору повинно здійснюватися кожного місяця рівними платежами у розмірі 772,92 грн. у період з 22 грудня 2020 року по 22 червня 2022 року. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі в порушення вимог пункту 4.2 кредитного договору та графіку розрахунків, своєчасно та в повній сумі не сплачували щомісячні платежі за кредитним договором, що підтверджується фактичним графіком розрахунків. При цьому, на погашення вказаного тіла кредиту відповідачами 06 серпня 2021 року було внесено лише 544 грн., а останній платіж на погашення відсотків здійснено 20 вересня 2021 року. Станом на 30 грудня 2021 року заборгованість за кредитним договором за №201 від 22 грудня 2020 року становить 10 658,70 грн., яка складається із суми неповернутого кредиту у розмірі 9456 грн. та суми нарахованих відсотків у розмірі 1202,70 грн. На даний час умови вказаного кредитного договору відповідачами не виконані та кредитні кошти позивачу не повернуті. Таким чином, оскільки доказів належного виконання відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останніх підтверджується фактичним графіком розрахунків, який наданий суду та останніми не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку, що є підстави для солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором за №201 від 22 грудня 2020 року у сумі 10 658,70 грн., яка складається із суми неповернутого кредиту у розмірі 9456 грн. та суми нарахованих відсотків у розмірі 1202,70 грн., оскільки позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі в судове засідання не з`явилися та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не надали. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved