Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивач у листопаді 2021 року звернувся до суду та просив постановити рішення, яким скасувати заборону на нерухоме майно, належне [PERSON] , зареєстрованому за адресою: [ADDRESS] , а саме: заборону (архівний запис) реєстраційний номер 3006818, зареєстрований 23.03.2006 реєстратором Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення ОСБ 2943. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0714 га, що знаходяться по [ADDRESS] . Відповідач вирішив розпорядитись належним йому майном та звернувся до приватного нотаріуса, яка повідомила про наявну заборону на відчуження. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та ін. витягів йому стало відомо, що на будинок [ADDRESS] , власником якого вказано [PERSON] , рахується заборона, накладена на підставі повідомлення ОСБ 2943 від 14.05.1993 року. Позивач ніяких боргових зобов`язань у АТ «Державний ощадний банк України» не мав, тому звернувся з вимогою надати відомості про зміст його боргового зобов`язання. Відповідач повідомив, що не має ніяких майнових претензій до нього, однак з відповідним листом до нотаріуса для зняття заборони не звернувся. З метою захисту своїх прав змушений звернутися до суду. Сторони до суду не прибули, в письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав. У відзиві представник АТ «Державний ощадний банк України» просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки заборону на відчуження нерухомого майна знімає саме нотаріус, тому позивач звернувся до суду з позовом до банку, який є неналежним відповідачем у даному випадку. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, судом встановлено наступне. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 05.08.1998 [PERSON] на підставі рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 15.09.1967 №348 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,0714 га на території [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель. Також 14.02.1968 позивач отримав дозвіл на проведення будівельних робіт. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 18.02.2022 житловий будинок і земельна ділянка за вище вказаною адресою перебуває у приватній власності [PERSON] , однак міститься також номер запису про обтяження відповідно до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3006818 від 23.03.2006; реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора; додаткові відомості про обтяження Архівний номер:114162ZITOMIR4, АРХІВНА ДАТА 26.09.1996. Від Новоград-Волинської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення, що згідно перевірки даних алфавітної книги обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів з 1977 року по 2010 роки та реєстру Новоград-Волинської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) на будинки з 1990 року по 28.07.2002 року встановлено, що накладено заборону у 1993 році за №57 на підставі повідомлення "ОСБ 2943", дата накладання заборони 14.05.1993 року, на будинок, власником якого є [PERSON] , місцезнаходження будинку: [ADDRESS] , у сумі 1 000 000 р. Від АТ «Державний ощадний банк України» надійшло повідомлення, що по клієнту [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) станом на 23.11.2021 кредитна заборгованість перед банком відсутня. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки заборона накладена саме за клопотанням "ОСБ 2943", правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України», боргові зобов`язання [PERSON] перед банком відсутні, тому суд приходить до переконання про підставність вимог позивача до АТ «Державний ощадний банк України». Порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема положеннями статті 74 Закону N 3425-XI, з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Оскільки вищезазначеного повідомлення з банку до нотаріуса не надходило, тому державний нотаріус не має правових підстав для зняття заборони з будинку. Відтак, судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог. Разом з тим, відповідачем в цивільній справі виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна або права позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майно, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. При розгляді справи суд має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У даній справі позов подано до банку та нотаріальної контори, при цьому останняне може бути відповідачем, оскільки цивільна відповідальність за зняття арешту з майна покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталась із клопотанням про накладення заборони на відчуження майна. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Отже, заявлені позовні вимоги до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори не підлягають задоволенню, оскільки вонане є належним відповідачем у цій справі, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. З відповідача АТ «Державний ощадний банк України» належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову в сумі 908 грн.

Outcome: partial