Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

19.01.2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 06.01.2017 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву № б/н. Позивач вказує на те, що відповідач при підписані анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач був повністю проінформований про умови кредитування. Відповідач надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку і надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Він, як власник картрахунку, зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 15 000 грн., та надано кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не надав своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тобто порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 15.12.2021 року становить 19 065 грн. 96 коп. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту, позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. Ухвалою суду від 19.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Ухвалою суду від 21.02.2022 року розгляд справи відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Станом на день розгляду справи [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Йому направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, однак у визначений судом строк наданим правом він не скористався, відзиву та доказів не надав. Про судовий розгляд відповідач також в порядку ст. 128 ЦПК України повідомлений через оголошення на вебпорталі Судової влади України. Ухвалою суду від 16.03.2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 06.01.2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір. Суду надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому зазначено види карток та умови їх кредитування. Відповідач отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та 10.03.2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн., який в подальшому 12.03.2021 року зменшено до 0,00 грн. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] надано кредитні картки, термін дії останньої до листопада 2024 року. Такі обставини підтверджуються випискою по рахунку, довідкою про зміну умов кредитування та довідкою про отримання кредитних карт. З наданого розрахунку Банку та виписки з рахунку про рух коштів вбачається, що відповідач користується кредитним коштами: отримує кошти через банкомат, здійснює розрахунки через термінали в касах магазинів тощо. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором, надав відповідачу кредит. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не надав своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості, у зв`язку із чим, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 15.12.2021 року має заборгованість за кредитом в сумі 19 065 грн. 96 коп., яка складається із простроченого тіла кредиту - 14 994 грн. 60 коп. та прострочених відсотків - 4 071 грн. 36 коп. Розмір заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано. Будь-яких доказів відповідачем не надано. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved