Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо Вікторія Романівна, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що 16 грудня 2010 року [PERSON] оформив заповіт, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, а також все те, що належатиме йому на день смерті і на що він матиме законне право заповів позивачу. Помер [PERSON] [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина. У зв`язку з тим, що позивач доглядала за хворим чоловіком, перебувала за кордоном, вона не змогла вчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом у передбачений законодавством строк. Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за рішенням суду. Ухвалою суду від 15.02.2022 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 21.03.2022. Позивач в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо Вікторія Романівна в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до довідки №17 від 20 січня 2022 року, виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON] на день смерті проживав один за адресою у [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається із копії заповіту від 16 грудня 2010 року, складеного [PERSON] , все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, а також все те, що належатиме йому на день смерті і на що він матиме законне право, він заповів [PERSON] (а.с. 9). Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2012, виданого Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, свідчить про те, що [PERSON] помер [INFO] в с.Струсів Теребовлянського району Тернопільської області (а.с.8). Згідно відповіді Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 22.02.2022 за №169/01-16 після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Із досліджених письмових доказів встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та має право на спадкування, однак із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не зверталася та пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причини пропуску даного строку слід визнати поважними, а позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved