Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 23 листопада 1996 року за актовим записом № 21. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає, що 23 листопада 1996 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , який на даний час є повнолітнім, та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони дійшли згоди щодо місця проживання малолітнього сина - [PERSON] , разом з батьком. Шлюбні відносини між подружжям припинені, починаючи з січня 2018 року, спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя та примирення між подружжям неможливі. Спір про поділ спільного майна відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідноякої позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву, згідноякої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без її участі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Шлюб між сторонами у цій справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 23 листопада 1996 року Червонознам`янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 листопада 1996 року. У шлюбі подружжя має малолітню дитину ? [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №02, виданим 19 січня 2015 року Виконавчим комітетом Червонознам`янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Судом встановлено, що фактично подружжя шлюбних відносин не підтримує тривалий час, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Сторони не мають наміру щодо збереження шлюбу. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно змісту позовної заяви, позивач займає категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, заперечує будь-яку можливість для примирення з відповідачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися. З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно зі статтями 114, 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved