Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

28 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»), про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, посилаючись на те, що 23 березня 2021 року під час виконання трудових обов`язків на підприємстві АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» позивача було травмовано. Факт травмування позивача комісією з розслідування нещасного випадку визнано пов`язаним з виробництвом. Згідно довідки МСЕК від 28.07.2021 року [PERSON] первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, за наслідками трудового каліцтва. Позивач вважає, що з вини підприємства, внаслідок неналежного виконанням АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, позивач втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що наслідки травми призводять до постійного перенесення позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження систематичних лікарських спостережень та придбання лікувальних засобів, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя [PERSON] , втрата працездатності призвела до відсутності у останнього можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 234 000,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача. 01 березня 2022 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 18 березня 2022 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повні мірі з пред`явленими позовними вимогами вважаючи, що [PERSON] повинен був дотримуватись вимог охорони праці на робочому місці та у нещасному випадку встановлено провину позивача. Зазначає, що вина роботодавця у настанні нещасного випадку за незабезпечення безпечних умов праці відсутня. Окрім цього, на думку відповідача, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди. Також вважає заявлений позивачем розмір моральної шкоди необґрунтованим. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України , вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 27 червня 2013 року по 27 серпня 2021 року виконував роботи відповідно трудового договору у шкідливих умовах праці за спеціальністю гірник очисного забою (з повним робочим днем у підземних умовах) на шахті «Гвардійська» та шахті «Родіна» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», яке з 31.05.2021р. було перейменовано на АКЦІОНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (ЄДРПОУ 00191307). 27 серпня 2021 року [PERSON] звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, згідно до п.2. ч.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 39). 23 березня 2021 року на дільниці №5 шахти «Родіна» Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» з гірником очисного забою [PERSON] під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок, внаслідок якого працівник дістав ушкодження у вигляді закритого вивиху акроміального кінця лівої ключиці, закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини. Комісією з розслідування нещасного випадку, вказаний нещасний випадок з гірником очисного забою [PERSON] визнано пов`язаним з виробництвом. Комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON] , який оступився та впав на двері вентиляційної перемички, чим порушив п. 1.1.6 «Інструкції з охорони праці № 20-2019 для гірника (учня гірника) очисного забою». (а.с. 16-22) Відповідно до довідки МСЕК Серії 12ААА №059203 від 28.07.2021 року позивачу [PERSON] первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності за наслідками трудового каліцтва, з подальшим переоглядом 01.07.2022 року. Також згідно довідки МСЕК Серії 12 ААВ № 137013 [PERSON] протипоказані всі види праці в звичайних умовах виробництва, рекомендовано нагляд та лікування у сімейного лікаря. (а.с. 23-24) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки трудове каліцтво отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок трудового каліцтва, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності зі ст.ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним трудового каліцтва. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Доводи відповідача щодо відсутності факту встановлення наявності доказу вини відповідача суд не приймає до уваги, оскільки у судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв`язку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності за наслідками трудового каліцтва йому спричинена моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності в розмірі 65%, встановлення другої групи інвалідності, потребу в медикаментозному лікуванні ВМП, медичній реабілітації в умовах реабілітаційного відділення санаторіїв, санаторно-курортному лікуванні, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди дещо завищений, а тому визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 130 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 1300,00 грн.

Outcome: partial