Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

10 лютого 2022 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернув- ся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого доку- менту, посилаючись на наступні обставини. Він отримав земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 3,50 га, розташовану на території Вишнівської сільської ради, що підтверджується державним ак- том на право приватної власності на землю серії ОД, виданим Татарбунарською районною радою народних депутатів 04.02.1994 р. на ім`я [PERSON] . Акт зареєстровано в Книзі записів держав- них актів на право приватної власності на землю за № 68. Звернувшись до Державного реєстра- тора Чебана Г.А. про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речо- вих прав на нерухоме майно, отримав відмову у зв`язку з тим, що в вищезазначених документах, а саме в державному акті на право приватної власності на землю, його прізвище записано як « [PERSON] », а згідно паспорту « [PERSON] ». На його думку зазначені розбіжності у написані прізвища в дер- жавному акті на право приватної власності на землю та паспорті це - результат помилки посадової особи, яка склала зазначені документи. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгля- нути справу за його відсутності, а заяву - задовольнити (а.с.16). Представник заінтересованої особи також у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви та просив розглянути справу без уповноваженого пре дставника Дивізійської сільської ради (а.с.14). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви з огляду на таке. Як вбачається із копії паспорта № [NUMBER] від 10.04.2020, орган 5115 (а.с.4), заявник наро- дився [INFO] у м.Мінськ, Білорусь. Згідно архівної копії державного акту на право приватної власності на землю серії ОД (а.с.6-7), [PERSON] , який мешкав в с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, на підставі рі- шення ХVI сесії ХХІ скликання Татарбунарської районної Ради народних депутатів Татарбунарсь- кого району Одеської області від 05.10.1993 р. було передано у приватну власність земельну ділян- ку площею 3,50 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Вишнівсь- кої сільської Ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно наданої інформації державного реєстратора по нерухомому майну № 2/22 від 08.02. 2022 р. (а.с.8), неможливо провести державну реєстрацію оренди на земельну ділянку у зв`язку з тим, що в наданому паспорті прізвище зазначено « [PERSON] », а в державному акті на право власності на землю прізвище зазначено « [PERSON] », у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду для за- хисту своїх майнових прав. За змістом ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізични- ми або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна до вести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочи- нства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутнос- ті юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створе- ння умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в по- рядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з зако- ном такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або при пинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не по- в`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встанов- лення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про вс- тановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належ- ності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання до- кумента, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є пра- вовстановлюючим. Встановлення судом зазначеного факту матиме наслідком виникнення цивільних прав та обов`- язків заявника, зокрема, буде підставою для реалізації його права на володіння, користування та ро зпорядження своїм майном на свій розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved