Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського округу Остапенко Євген Михайлович, Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 244387 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за період з 20.06.2021 по 27.06.2021 включно суму у розмірі: 5950,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12314,12 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 18289,12 грн. Оспорюваний виконавчий напис був вчинений на основі Кредитного договору № 113579 від 15.02.2021, укладений між ТОВ «Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Виконавчий напис за заявою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був пред`явлений до виконання державному виконавцеві Канівського міськрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Сіленко Л.С. відкрила виконавче провадження № 66668160 від 01.09.2021. В ході виконання виконавчого напису державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів [PERSON] , а відтак на підставі такої можуть проводитися стягнення із його заробітної плати чи інших доходів. Виконавчий напис та постанови державного виконавця Сіленко Л.С. були направлені [PERSON] за місцем його проживання. Вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням вимог закону, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». На переконання позивача заборгованість за договором не є безспірною, так як на адресу позивача не надходило вимоги-повідомлення про погашення заборгованості із зазначеннм деталізованої суми боргу; не надходило повідомлень про відступлення прав вимоги за кредитним договором на підтвердження законних правових підстав звернути стягнення. Стягувачем було значно завищено суми вимог, які були пред`явлені позивачу, зокрема сума боргу на яку нараховувалися пеня. З виконавчого напису не зрозуміло який процент пені, за який час. Також нотаріус не повідомляв [PERSON] про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперчувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконачий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (відповідача). Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений від 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. і зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 244387 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за період з 20.06.2021 по 27.06.2021 включно, що становить на загальну суму 18289,12 грн., зняти арешт з майна [PERSON] накладений державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. згідно постанови від 01.09.2021 ВП № 66668160, зняти арешт з коштів [PERSON] , накладений державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. згідно постанови від 03.12.2021 року ВП № 66668160 та зобов`язати ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЄ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" повернути позивачу [PERSON] без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно ) в сумі 20318 гривень 03 коп... У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 20.01.2022 провадження у справі відкрито за правилами спорощеного позовного провадження з повідомленнм сторін. Ухвалою суду від 23.03.2022 позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського округу Остапенко Євген Михайлович, Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна [PERSON] та арешту з коштів [PERSON] , накладених державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. згідно постанов від 01.09.2021 та 03.12.2021 ВП № 66668160 та зобов`язання ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" повернути позивачу [PERSON] без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) в сумі 20318 гривень 03 коп. залишено без розгляду за заявою позивача та його представника. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив та заяву про визнання позовних вимог та просив сягнути з них судовий збір в розмірі 50 відсотків. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Третя особа - представник Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явилася, направила до суду пояснення, в яких вказала, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з п.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 244387 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» код платника податків згідно з ЄДРПОУ 39861924, на підставі договору факторингу № 2106 від 21.06.2021, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1713579 від 15.02.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) та [PERSON] (а.с.15). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.09.2021 державного виконавця Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. було відкрито виконавче провадження ВП №66668160 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів в сумі 18289,12 грн. та виконавчий збір в розмірі 1828,91 грн. (а.с.18-19). Згідно постанови про арешт майна боржника від 01.09.2021 державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.23-24). Згідно постанови про арешт коштів боржника від 03.12.2021 державним виконавцем Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] (а.с.25-26). Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.09.2021 державного виконавця Канівського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сіленко Л.С. звернуто стягнення на доходи божника [PERSON] , що отримує дохід у ТОВ «КЕБК» (а.с.41-42). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» визначено, що при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з п. 2 Переліку, для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно з ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості, та яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, навпаки направлено заяву про визнання позову. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами в зв`язку з розглядом справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992,40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні приписи зазначені в ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Таким чином, оскільки заява відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 992,40 грн. (992,40/2=496,20), інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача «Фінансова компанія управління активами» на користь позивача.

Outcome: approved