Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

3 лютого 2022 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30.03.2004 року Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 1), в якому у сторін народився неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини на протязі останніх 5 років погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, виховання дитини, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства на протязі 5 років, а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо, а розірвання шлюбу буде відповідати її свободам та інтересам, а також інтересам неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зворотнім поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки, причини неявки не повідомив, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та проханням про слухання справи без його участі (а.с. 18). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 30.03.2004 року Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 1), що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 30.03.2004 року, в якому у сторін народився неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.2008 р. (а.с. 4,10). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини на протязі останніх 5 років погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, виховання дитини, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства на протязі 5 років, а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо, а розірвання шлюбу буде відповідати свободам та інтересам позивачки, а також інтересам неповнолітньої дитини. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрації шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв?язку з чим, враховуючи, що позивачка у позовних вимогах не ставить питання про відновлення її дошлюбного прізвища, вона в подальшому, після розірвання шлюбу може іменуватися прізвищем « [PERSON] ». При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, неповнолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved