overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт, розпорядилася майном у його користь. Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що нерухоме майно має статус колгоспного двору змушений звернутися до суду для захисту свого права. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт, розпорядилася майном у користь сина [PERSON] , який постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 10 січня 2022 року між нею та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки житловий будинок має статус колгоспного двору. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідачка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 10 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивачка сплатила домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 10 січня 2022 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки житловий будинок має статус колгоспного двору. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 10 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 10 грудня 2021 року між нею та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а саме: А житловий будинок, а веранда, ман. мансарда, Б літня кухня, В стайня, Г стодола, Д комора, пг.погріб, 1 ворота 2 огорожа, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки житловий будинок має статус колгоспного двору. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідачка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а саме: А житловий будинок, а веранда, ман. мансарда, Б літня кухня, В стайня, Г стодола, Д комора, пг.погріб, 1 ворота 2 огорожа, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивачка сплатила домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що [PERSON] є власником другої частини майна, право власності за нею слід винати в цілому на будинковолодіння в [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 21 лютого 2022 року між ним та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; земельної ділянки для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1178 га. (кадастровий номер 6122686700:02:001:0067), що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки житловий будинок має статус колгоспного двору. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідачка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; земельної ділянки для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1178 га. (кадастровий номер 6122686700:02:001:0067), що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном у його користь. Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що нерухоме майно має статус колгоспного двору змушений звернутися до суду для захисту свого права. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] склавши заповіт, розпорядився майном у користь сина [PERSON] , який постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 195. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] , 06 липня 2005 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Розгадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 8, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу, який спадщину прийняв. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Представник психіатричного закладу - КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що вказана особа страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона становить небезпеку для оточуючих. Її лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії, у такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не змогла дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонар. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 16.03.2022 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 16.03.2022 р. встановила наявність у неї гострого поліморфного психотичного розладу без симптомів шизофренії та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона становить небезпеку для оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 16.03.2022 р., медичною картою стаціонарного хворого №1566 від 16.03.2022 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного тексту рішення суду може бути відкладено на строк не більше десяти днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більше п`яти днів. Враховуючи складність справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.09.2018 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що зроблено актовий запис №225. Від спільного подружнього проживання у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через сварки, непорозуміння. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 10.12.2021 року стороам у справі надано строк для примирення до 10.03.2022 року. Позивач в судове засідання подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Протягом наданого судом строку для примирення з відповідачем не примирилась. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2018 року. Із дослідженої судом копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи встановлено, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, котрі виникають між подружжям. Сторони примирюватись та зберігати шлюб не бажають. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім`ї. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки сім`я сторін розпалась і надалі її зберігати недоцільно, а шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

В зв`язку із складністю справи, пов`язаною з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути затрачений значний час, складення рішення у повному обсязі слід відкласти до 21 березня 2022 року включно, проголосивши в судовому засіданні вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial