Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

01 грудня 2021 року [PERSON] (надалі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідачка) про визнання її такою, що втратила право користуватися житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказала, що в даному житловому будинку, який належить їй на праві власності, зареєстрована її колишня невістка - [PERSON] . Рішенням Білогірського районного суду від 30 жовтня 2020 року шлюб між [PERSON] - сином позивачки та відповідачкою [PERSON] розірвано. Фактично з 2013 року відповідачка переїхала на інше місце проживання та в житловому будинку позивачки не проживає. В добровільному порядку [PERSON] знятися з реєстраційного обліку не бажає, що змусило її звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Згідно поданої заяви позивачка просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечила. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на виклик в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, не подала відзиву на позовну заяву, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивачки, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись із письмовою заявою позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , позивачці по справі, що підтверджується даними інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`кта №247282429 від 09 березня 2021 року. Згідно акту про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації в житловому будинку встановлено, що [PERSON] з 2013 року фактично не проживає по [ADDRESS] . Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області №669/729/20 від 30 жовтня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх письмових поясненнях підтвердили, що [PERSON] не проживає по [ADDRESS] з 2013 року. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідачка не надала доказів того, що між нею та позивачкою є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому будинку позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідачка втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] , а тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved