Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свою позовну заяву позивачка обгрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . В її будинку зареєстрована відповідачка, яка не являється членом її сім`ї, не проживає в будинку з 2017 р. Де проживає відповідачка позивачці невідомо. Домовленості про користування будинком між позивачкою та відповідачкою відсутні. Відповідачка не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Той факт, що в будинку зареєстрована відповідачка, створює позивачці перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Позивачка вважає, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених її прав. На підставі ст.317,319 та 386 ЦК України позивач звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася та скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2021 р. та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] . З копії домової книги та витягу №4849 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.10.2021 р. вбачається, що відповідачка - [PERSON] зареєстрована з 07.04.2016 р. в будинку [ADDRESS] . З довідки голови квартального комітету №26 м. Золотоноша від 21.10.2021 р. судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але не проживає там з 2017 р. Факт непроживання відповідачки за адресою: [ADDRESS] стверджено також Актом обстеження житла від 20.10.2021 р. Письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , які являються сусідами позивачки, стверджено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в будинку позивачки за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15), постанові Верховного Суду України у справі № 825/1335/13 від 01.03.2016 року, та Верховного Суду від 21.03.2018 року ( справа №820/6316/15) Таким чином судом встановлено, що позивачка являється власником будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка зареєстрована за вказаною адресою. Наявність факту реєстрації відповідачки за вищевказаною адресою, за відсутності юридичного права та підстав продовжувати користуватися таким приміщенням, фактично перешкоджає позивачці реалізації своїх правомочностей власника. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню підлягає з відповідача на користь позивача відшкодування по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved