Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

В провадженні суду перебувала справа № 752/26679/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2021 року, позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7956 від 21.09.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, яким було запропоновано стягнути із [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» за період із 20.06.2021 р. по 04.08.2021 р. заборгованість в загальному розмірі 35474,60 грн. Стягнуто із Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714, адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100), на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ), - судовий збір на загальну суму 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп. До суду від представника позивача надійшла заява, в якій сторона позивача просить суд ухвалити у справі додаткове рішення та здійснити відшкодування судових витрат в сумі 10000,00 грн., понесених позивачем на правову допомогу, стягнувши їх із відповідача на користь позивача. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення в частині розподілу судових витрат, пов`язаних із отриманням позивачем правничої допомоги за наступних підстав. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що в позові стороною позивача було заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в т.ч. пов`язаних із отриманням правової допомоги. Після ухвалення у справі судового рішення представником позивача були подані документи, а відтак, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення в цій частині. Із матеріалів справи вбачається, що позов було задоволено та вирішено питання щодо розподілу між сторонами судового збору, однак, питання щодо стягнення із відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із отриманням правової допомоги, судом вирішено не було. Так, звертаючись до суду із позовом представник позивача додав до позову копію ордеру серії АІ № 1168380 від 03.11.2021 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 01.10.2021 року б/н (а.с.8). Копію договору від 01.10.2021 року, на підставі якого було видано зазначений ордер, представником позивача до позову долучено не було. Після ухвалення судом рішення, представником позивача на підтвердження надання позивачу правової допомоги в рамках розгляду даної справи було надано суду копію договору про надання правової допомоги б/н від 07.10.2021 року, укладеного між позивачем та АО «Таліон» в особі адвоката Мачачі О.М., відповідно умов якого сторонами було обумовлено, що ціна виконання цього договору визначається сторонами у додаткових угодах. Будь-яких додаткових угод до зазначеного договору від 07.10.2021 року стороною позивача суду надано не було. Однак, стороною позивача було надано суду акт прийму-передачі виконаних робіт від 03.11.2021 року та додаток № 1 до зазначеного договору від 07.10.2021 року, з яких вбачається, що адвокатом виконані, а позивачем прийняті послуги на загальну суму 10000,00 грн. Будь-яких доказів на підтвердження фактичної оплати позивачем зазначених коштів на користь адвоката, матеріали справи не містять, та стороною позивача суду надано не було. При вирішенні вимог заяви, суд звертає увагу на те, що згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Слід звернути увагу на те, що до позову представником позивача було додано копію ордеру, виданого на підставі укладеного договору від 01.10.2021 року, однак, останній стороною позивача суду надано не було. Після ухвалення судового рішення стороною позивача було надану суду копію договору про надання правової допомоги від 07.10.2021 року, акт прийому-передачі від 03.11.2021 та додаток № 1 до договору, однак, їх зміст переконливо не свідчить про отримання позивачем правової допомоги саме в зв`язку із подачею даного позову та розглядом даної справи. Крім того, варто вказати на те, що доказів на підтвердження сплати позивачем коштів адвокату за надані правничі послуги в рамках розгляду даної справи стороною позивача також суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що у справі відсутні достатні, в розумінні ст.ст. 77,78 ЦПК України, докази надання та отримання правничої допомоги в рамках розгляду даної справи, відсутні належні та достатні докази факту оплати наданої правової допомоги в пред`явленому до стягненні розмірі, а тому суд дійшов висновку про недоведеність заявленої вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу в рамках розгляду даної справи, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити, ухваливши в цій частині додаткове рішення. На підставі наведеного та

Outcome: partial