Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , які діють в інтересах малолітнього [PERSON] , про відшкодування завданої пошкодженням її майна матеріальної шкоди в сумі 6500 грн. та моральної шкоди в сумі 3500 грн. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 11 грудня 2021 року малолітній [PERSON] , [INFO] , пошкодив ролет на дверях належного їй магазину «[INFO]», що по [ADDRESS] . Відповідно до постанови Зарічненського районного суду Рівненської області від 19.01.2022 року [PERSON] , який є батьком малолітнього [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - невиконання обов`язків щодо виховання дитини та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. Постанова набрала законної сили 01.02.2022 року. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що 11 грудня 2021 року близько 19 год. 32 хв. малолітній [PERSON] пошкодив ролет магазину «[INFO]» по [ADDRESS] . Вказує, що протиправними, винними діями малолітнього [PERSON] їй завдано матеріальну шкоду в розмірі 6500 грн., яка виразилася у пошкодженні її майна - ролету на дверях її магазину «[INFO]», внаслідок чого останній став непридатним для використання, що підтверджується накладною про його вартість на час придбання від 04.02.2021 року Крім того, протиправними діями малолітнього [PERSON] їй також завдано моральну шкоду в розмірі 3500 грн., яка виразилася у моральних стражданнях, переживаннях, пов`язаних із відновленням пошкодженого майна, необхідністю нести додаткові витрати, а також відмовою відповідачів відшкодувати завдану їй шкоду у добровільному порядку. Покликаючись на положення ст. 22, 23, ч. 1 ст. 1166, ст. 1178, 1192 ЦК України просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь матеріальну шкоду в розмірі 6500 грн. та моральну - 3500 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. При цьому вказав, що позивачем не доведено розміру завданої їй матеріальної та моральної шкоди. Відсутній висновок експерта, який би підтвердив неможливість подальшого використання пошкодженого майна та наскільки зменшилася його цінність. Подав також клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем сплачено судовий збір лише за вимогу майнового характеру та не сплачено судовий збір за вимогою немайнового характеру про відшкодування завданої моральної шкоди. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають до задоволення частково. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ч. 1 ст. 23, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною 1 ст. 1178 ЦК України визначено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Судом встановлено, що 11 грудня 2021 року близько 19 год. 32 хв. малолітній [PERSON] , [INFO] , пошкодив ролет дверний магазину «[INFO]» по [ADDRESS] , який належить позивачу, що підтверджується постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 19.01.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КупАП, письмовими поясненнями [PERSON] , фактичними даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 25.12.2021 року, рішенням Зарічненської селищної ради Рівненської області № 77 від 25.09.2014 року про дозвіл [PERSON] на розробку комплексної схеми встановлення тимчасової споруди, комплексною схемою розміщення тимчасової споруди [PERSON] по [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності, паспортом прив`язки тимчасової споруди від 01.07.2016 року. Відповідно до постанови Зарічненського районного суду Рівненської області від 19.01.2022 року [PERSON] , який є батьком малолітнього [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - невиконання обов`язків щодо виховання дитини та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 грн. Постанова набрала законної сили 01.02.2022 року. Згідно до ч. 4, ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, у ході розгляду справи знайшло своє підтвердження те, що в діях малолітнього [PERSON] міститься склад деліктного правопорушення, зокрема доведено наявність його вини, протиправної поведінки та причинного зв`язку між такою поведінкою і настанням шкоди для позивача, завданої пошкодженням її майна - ролету на дверях магазину «[INFO]» та завдана шкода підлягає стягненню з його батьків, які є відповідачами у справі та солідарними боржниками. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Із накладної від 04.02.2021 року, виданої на ім`я позивача [PERSON] , вбачається, що вартість дверного ролету становить 6500 грн. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та завдана шкода підлягає відшкодуванню відповідачами у повному обсязі у сумі 6500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, викликаних пошкодженням її майна, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає за вірне вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 3500 грн. задовольнити частково, стягнувши з відповідачів солідарно у відшкодування завданої моральної шкоди позивачу кошти в сумі 2000 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони покладаються на відповідачів. При цьому суд враховує те, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, за якими сплачено судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial