Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради звернувся в суд із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON] в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у примусовому порядку. В судовому засіданні представник комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради заяву підтримала і пояснила, що гр. [PERSON] страждає натяжкий психічний розлад, внаслідок чого не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Також зазначила, що примусова госпіталізація зумовлена тим, що внаслідок тяжкого психічного захворювання [PERSON] , у випадку ненадання йому такої допомоги в примусовому порядку, може заподіяти істотну шкоду своєму здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану. Прокурор заяву про госпіталізацію гр. [PERSON] у примусовому порядку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без його згоди підтримав. Законний представник [PERSON] - [PERSON] заяву підтримала, в судовому засіданні зазначила, що її брат [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням тривалий час, у зв`язку із чим перебуває на обліку в психіатричному закладі, неодноразово лікувався, у зв`язку із чим є особою з інвалідністю, існує рішення суду, котре набрало законної сили, про визнання [PERSON] недієздатним та призначення [PERSON] його опікуном. Вважає, що [PERSON] слід госпіталізувати у примусовому порядку в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, оскільки на даний час, у випадку ненадання [PERSON] такої допомоги в примусовому порядку, останній заподіяти істотну шкоду своєму здоров`ю, внаслідок погіршення його психічного стану. Дослідивши та оцінивши докази по справі, Суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , є особою з інвалідністю ІІ-ї групи довічно внаслідок психічного захворювання, поступив на стаціонарне лікування в умови 2 психіатричного відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, стабільний дефект психіки по змішаному типу, стійкий галюцинаторно-параноїдний синдром. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, [PERSON] страждає на психічне захворювання з підліткового віку, неодноразово лікувався в Харківській психіатричній лікарні, є інвалідом 2 групи з дитинства довічно. Пацієнт є недієздатним згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.04.2021 року, опікуном пацієнта є його сестра [PERSON] [PERSON] поступив в умови КНП ТОКПЛ ТОР для обстеження та лікування у зв`язку з погіршенням психічного стану - відмовляється від прийому їжі впродовж 2 днів, пив тільки воду, не приймає ліки, говорить сам до себе, сміється без причини, за собою не слідкує, не вміє підтримувати гігієнічну процедури, не спить вночі не дає спати рідним; конфліктує з рідними, кричить, нецензурно висловлюється. Комісія лікарів-психіатрів вважає за необхідне стаціонарне обстеження та лікування пацієнта [PERSON] в умовах КНП «ТОКПНЛ» ТОР у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок якого демонструє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих. До заяви також приєднано копію рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.04.2021 року у справі 641/6262/20, змістом якого стверджується про визнання [PERSON] недієздатним, як особу, котра не здатна усвідомлювати значення власних дій та керувати ними, та призначення його опікуном сестри - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», підставами для госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: 1) вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або 2) неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров`я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Так, у ст.5 Конвенції встановлено, які вимоги повинні бути дотримані, при затриманні особи, як душевнохворої, а саме: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку. Аналізуючи в сукупності вищенаведені обставини, надані суду докази, а також пояснення сторін у справі, суд вважає, що слід госпіталізувати [PERSON] , без його усвідомленої згоди на стаціонарне лікування до комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради. При цьому, суд задовольняючи заяву лікаря психіатра ураховує висновок комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] , пояснень представника лікувального закладу, пояснення законного опікуна, зміст рішення суду про визнання особи недієздатною, та приходить до переконання, що у випадку ненадання [PERSON] психіатричної у примусовому порядку, останньому може бути заподіяна шкода його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, а також внаслідок тяжкого психічного захворювання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе. На підставі наведеного,

Outcome: approved