Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

02.11.2021 [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами у 2011 році син залишився проживати з матір`ю- позивачкою по справі, і з того часу батько не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням, не телефонує, не відвідує. Враховуючи, що відповідач цим самим ухиляється від виховання неповнолітньої дитини, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Її представник [PERSON] позов підтримав, наполягав на задоволенні такого з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав. Від представника третьої особи органу опіки і піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Шишканинець О. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.05.2002 по 24.03.2011, коли рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області (справа №2-117/11) шлюб було розірвано. За час шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , якого згідно вищезазначеного рішення суду залишено на вихованні у матері [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Нижньоворітської сільської ради №838 від 21.10.2021 дитина проживає з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [PERSON] навчається у Нижньоворітському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Батько [PERSON] з 01.09.2013 року по теперішній час в школі його не відвідував, не приводив та не забирав, участі в батьківських зборах за всі роки не приймав, навчанням сина не цікавився, участі у вихованні не приймав, що підтверджено довідкою закладу №01-18/191 від 22.10.2021 за підписом директора школи Гвоздак Н.А. та класного керівника [PERSON] . Відповідно до Акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї [PERSON] від 21.10.2021, складеного комісією в складі Нижньоворітського сільського голови Григи І.І., секретаря виконкому Козик М.В., депутата сільської ради Бурдюх І.Ю., за участі мешканців сусідніх будинків, при обстеженні комісією встановлено, що [PERSON] проживає разом з синами, один з яких неповнолітній [PERSON] , 2007 року народження, та батьками. Її колишній чоловік [PERSON] за адресою проживання сім`ї ніколи не з`являється, дітей не відвідує. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Воловецького ВДВС у Мукачівському районі [PERSON] сплачує аліменти, присуджені судовим наказом судді Воловецького районного суду Закарпатської області №2-н-33/11 на утримання сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України суду надано Висновок органу опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради №822 від 15.12.2021, згідно з яким орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року народження. Водночас, орган опіки та піклування констатує, що батько за період навчання неповнолітнього сина у Нижньоворітському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів не приймав участі в його вихованні, успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, місце його проживання органу опіки невідомо, як і стан здоров`я. Частиною 6 статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Мотивів, з яких орган опіки та піклування прийшов висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за встановлених негативних обставин його участі у житті сина, у висновку не наведено, у зв`язку з чим суд вважає такий недостатньо обгрунтованим. Заслуханий в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] в присутності законного представника ствердив, що батька [PERSON] він не бачив ні разу, оскільки той виїхав на заробітки, коли коли він був малим. Жодного разу батько не виходив на зв`язок, не цікавився його життям, навчанням, здоров`ям. [PERSON] не має жодного емоційного зв`язку з батьком та підтримує позбавлення його батьківських прав. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, так як не піклується про його фізичний та моральний добробут, фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, дозвілля, стан здоров`я, підготовку до самостійного життя, не спілкується, не відвідує, будь-якої участі у житті дитини, крім сплати присуджених за рішенням суду аліментів не приймає, тобто свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. [PERSON] станом на день розгляду справи у суді має 14 років. За всі ці роки батько [PERSON] не вчинив жодних дій, спрямованих на відновлення спілкування з дитиною, встановлення емоційного зв`язку чи будь-яких сімейних відносин. Заперечень щодо вказаних обставин від відповідача не надійшло. Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав є доцільним, обгрунтованим та відповідає інтересам дитини, у зв`язку з чим позов слід задоволити. На підставі ст.141 КПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved