Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОПП ВК БМР Броварського району Київської області про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 червня 2020 року на спецлінію «102» надійшло повідомлення про те, що [PERSON] вчиняє відносно свого малолітнього сина фізичне насилля. На виклик прибули працівники поліції. У ході з`ясування обставин стало відомо, що відповідач мала ознаки наркотичного сп`яніння, висловлювалась нецензурною лайкою. На той момент дитина - [PERSON] , [INFO] мала ознаки, які свідчили, що над нею здійснювалось насилля, а саме: синці та подряпини на голові, обличчі, руках, тулубі, що засвідчено в акті проведення оцінки рівня безпеки дитини. Зважаючи на всі обставини, а також беручи до уваги неадекватний стан матері дитини, відсутність у неї житла та враховуючи, що над дитиною систематично здійснювалось фізичне насильство, прийнято рішення про негайне відібрання дитини від матері. З підстав, викладених вище, позивач звертається до суду із відповідним позовом, в якому просить ухвалити рішення про відібрання дитини [PERSON] , [INFO] від його матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав та стягнути із останньої аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини. Позиція відповідача стосовно заявлених вимог позивача 23 березня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Відповідач, не вживає алкогольних напоїв чи наркотичних препаратів, пройшла навчання за курсом «Розвиток батьківського потенціалу», звернулась із заявою про повернення дитини, поновила відносини із батьком дитини та почали спільно проживати, організувала умови для проживання дитини. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 47). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 220). У судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області - Сундук Л.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання [PERSON] подала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Обставини справи, що встановлені судом. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сформованого 01 липня 2020 року, батьком записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Із акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] №15/04-04.8 від 27.06.2020 року вбачається, що останній мав синці, подряпини на руках та голові. Зі слів свідків удари дитині наносила матір. 19 червня 2020 року [PERSON] написала заяву до голови громадської організації «Наступне покоління» у якій зазначила, щоб її разом із її малолітньою дитиною [PERSON] прийняли до реабілітаційного центру «Відкрите серце» та підписала угоду, в якій перебуваючи у здоровому глузді погодилась перебувати у центрі реабілітації Дім Матері Дитини «Відкрите Серце» за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Коновальця, буд.16. 30 червня 2020 року рішенням № 488 Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області малолітнього [PERSON] , [INFO] , вирішено відібрати від його матері [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини та тимчасово влаштувати дитину до Центру «Дитяча лікарня» Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області. Органом опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області надано висновок про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] [INFO] від його матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до листа Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації №10223/2199 від 01.07.2020 року вбачається, що 04 липня 2020 року спеціалістами Служби спільно з фахівцями із соціальної роботи здійснено виїзд за адресами: [ADDRESS] , де зареєстрований батько дитини, [PERSON] , 1974 р.н., та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання. Умови проживання добрі. 06 липня 2020 року спеціалістами Служби здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , де проживає бабуся дитини [PERSON] , 1977 р.н. та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання. Умови проживання добрі. При перевірці по реєстру територіальної громади міста Києва громадянка [PERSON] , 1996 р.н. у м. Києві зареєстрованою не значиться. Дитина, [PERSON] , [INFO] згідно реєстру територіальної громади м. Києва значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Проводиться робота з батьком дитини, [PERSON] , про повернення малолітньої дитини, [PERSON] в біологічну родину до батька. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення за вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно свого малолітнього сина [PERSON] , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і піддано її адміністративному стягненню. Відповідно до результатів досліджень лабораторії «Сінево» від 09.09.2020 року [PERSON] має негативний результат на наявність амфетаміну в організмі. 07 липня 2020 року [PERSON] передано [PERSON] - батьку, відповідно до акту про факт передачі дитини на підставі його заяви від 01 липня 2020 року. Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, на яку покладено повноваження Органу опіки та піклування надано висновок про недоцільність відібрання малолітнього [PERSON] [INFO] від його матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, оскільки не вбачає підстав для відібрання дитини від матері. Із характеристик від 16.03.2021 року , що надані [PERSON] та [PERSON] , які є знайомими відповідача, [PERSON] характеризується як гарна господиня та матір, дбайлива та відповідальна людина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що із відповідачем знайомі 7 років. Охарактеризувала [PERSON] як хорошу та дбайливу матір. Вважає, що обвинувачення відповідача в побитті своєї дитини є наклепом. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є знайомою відповідача. Вважає, що [PERSON] є хорошою матір`ю, та не вірить у те, що вона може причинити шкоду дитині, оскільки бачить гарний результат дитини у розвитку. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Як передбачено ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та про поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Із вищевказаних документів вбачається, що відповідач [PERSON] 27 червня 2020 р. проявила недбалість по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , що було основною підставою для подачі даного позову про відібрання від неї дитини без позбавлення батьківських прав. Однак, суд бере до уваги ті обставини, що після вказаного випадку ситуація щодо виховання дитини у сім`ї покращилася, що підтверджується належними доказами, зокрема характеристиками відповідача, акту обстеження житлово-побутових умов та свідченнями відповідача та свідків у судових засіданнях. За таких обставин, та враховуючи те, що відповідач не втратила інтересу до дитини, має бажання та можливість утримувати та виховувати його, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про дитини, та змінити своє відношення до його виховання, а також врахувавши інтереси дитини, яка повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і у всякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та те, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Поруч з цим, суд вважає за необхідне попередити відповідач про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed