Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Герцаївського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 21.02.1993 року виконавчим комітетом Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецькій області, за актовим записом №10, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх 25 років шлюбні відносини між ними перестали існувати. Відповідач зловживав спиртними напоями і на ґрунті цього вчиняв скандали, застосував до неї фізичне насилля. Вона намагалася зробити все, щоб зберегти сім`ю, але відповідач не змінював свого ставлення до неї і, як наслідок, унеможливив їхнє спільне проживання як чоловіка та дружини. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем протягом останніх 25 років відсутні і на даний час вони живуть окремо один від одного, не спілкуються, спільного господарства не ведуть. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Підтримуючи вищевикладене, позивачка просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 07.02.2022 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які він отримав 10.02.2022 року. Станом на 06.04.2022 року відповідач відзив на позов до суду не подав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.02.1993 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецькій області за актовим записом №10. Від подружніх відносин у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка не вбачає можливості примирення з відповідачем і вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи бажання позивачки розірвати шлюб, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб у відповідності до положень ст.112 СК України між сторонами необхідно розірвати. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved