Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Савчук Р. Р., звернулась в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" (далі - ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В. В. Ухвалою від 17 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 17 грудня 2021 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову, постановлено зупинити стягнення, яке проводиться на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. від 17 листопада 2021 року про відкриття виконавчого провадження №67557151 щодо примусового виконання виконавчого напису №111420, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. 08 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості в розмірі 39247,53 грн за кредитним договором №001-08043-030913 від 03 вересня 2013 року, укладеного з ПАТ "Дельта Банк", та 50 грн плати за вчинення виконавчого напису. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на адресу [PERSON] надійшла копія постанови приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. від 17 листопада 2021 року (ВП №67557151) про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї на користь ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості в розмірі 39297 грн 53 коп. Як вказано у вищезгаданій постанові, її винесено на підставі виконавчого напису №111420, вчиненого 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., про стягнення з позивачки на користь ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості в розмірі 39247,53 грн за кредитним договором №001-08043-030913 від 03 вересня 2013 року, укладеним із ПАТ "Дельта Банк", та 50 грн плати за вчинення виконавчого напису. Як видно з виконавчого напису, правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Дельта Банк" за вищезгаданим кредитним договором є ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс". Позивачка вважає, що виконавчий напис №111420, вчинений 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., слід визнати таким, що не підлягає виконанню, з таких підстав. Зазначений виконавчий напис вчинено на кредитному договорі від 03 вересня 2013 року, який не є нотаріально посвідченим, що суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідачем до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису не надіслано на її (позивачки) адресу письмову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, як це передбачено підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. За таких обставин подані ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" документи достовірно не підтверджують безспірність її ( [PERSON] ) заборгованості або іншої відповідальності перед товариством. З огляду на викладене, вчинення виконавчого напису №111420 від 08 червня 2021 року суперечить ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Крім того, згідно з виконавчим написом сума заборгованості складає 39247,53 грн, з яких: 18983,94 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18763,59 грн - заборгованість за відсотками та комісією, 1500 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Період, за який проводиться стягнення, з 25 травня 2021 року до 03 червня 2021 року. Водночас з умов кредитного договору №001-08043-030913 від 03 вересня 2013 року видно, що строк надання кредиту становив 36 місяців та завершився 03 вересня 2016 року. Отже, у випадку прострочення платежів за кредитним договором, право примусового стягнення боргу виникло з 04 вересня 2016 року, а строк, протягом якого міг бути вчинений виконавчий напис, завершився через три роки від цієї дати, а саме - 04 вересня 2019 року. Таким чином виконавчий напис №111420 від 08 червня 2021 року вчинено з пропуском вказаного строку, що суперечить п. 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Окрім того, нарахування відсотків за користування кредитом після 03 вересня 2016 року, тобто після спливу строку кредитування, за період, вказаний у виконавчому написі, - з 25 травня 2021 року до 03 червня 2021 року, є неправомірним. З урахуванням наведеного, посилаючись на вимоги Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, якою визнано незаконною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", позивачка просить позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. 08 лютого 2022 року до суду надійшов відзив за підписом представника ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс". Представник відповідача зазначає, що 03 вересня 2013 року між позивачкою та ПАТ "Дельта Банк" було укладено кредитний договір №001-08043-030913. Право вимоги за вказаним кредитним договором в травні 2021 року набуло ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс". За захистом порушених прав ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" звернулось до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Постановою приватного виконавця Витвицького В. В. від 17 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження №67557151 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису. Вважає, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., реєстровий номер 111420, таким, що не підлягає виконанню, тому просить відмовити в задоволенні позову. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились. До суду надійшло клопотання адвоката Савчука Р. Р. про розгляд справи за його відсутності та без участі його довірительки, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В. В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не поінформували, пояснення щодо позову не подали, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від них не надходило. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03 вересня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №001-08043-030913. Згідно з умовами вказаного договору, строк кредиту - 36 місяців, сума кредиту - 25015 грн. Договором визначено розмір процентної ставки та комісії, порядок погашення кредитної заборгованості (щомісячно не пізніше 3 числа кожного місяця шляхом зарахування грошових коштів в сумі 1321 грн у відповідності до Графіка платежів, наведеному у Додатку 1, на відповідний рахунок), штрафні санкції в разі порушення строків платежів (а.с. 14 -16). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 08 червня 2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №111420, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження не відоме, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , невиплачених в строк грошових коштів на користь ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс", якому ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору факторингу №450/К від 11 травня 2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №001-08043-030913 від 03 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] . У виконавчому написі зазначено, що нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс", стягнути з [PERSON] за період з 25 травня 2021 року до 03 червня 2021 року включно суму в розмірі: 18983,94 грн заборгованості за тілом кредиту; 18763,59 грн заборгованості за відсотками та комісією; 1500 грн заборгованості за штрафними санкціями та 50 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 39297,53 грн (а.с. 13). Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В. В. за заявою стягувача (ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс") 17 листопада 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67557151 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису (а.с. 11). Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України "Про нотаріат"). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, постанові Верховного суду від 17 вересня 2020 року у справі №759/6167/18. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17. Також у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження №12-5гс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №758/14854/20. Судом встановлено, що кредитний договір №001-08043-030913, укладений 03 вересня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] , про стягнення заборгованості за яким нотаріусом за заявою ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально. Твердження позивачки, що кредитором перед зверненням до нотаріуса для вчинення виконавчого напису на її адресу не надсилалось повідомлення - письмова вимога про усунення порушень (сплату заборгованості за кредитним договором), як це передбачено підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, в ході розгляду справи представником відповідача не спростоване та доказів протилежного суду не надано. Таким чином заборгованість, про стягнення якої просив відповідач, не можна вважати безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус в порушення норм Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено ТзОВ "ФК "Еліт Фінанс" одноособово без урахування думки та позиції позивачки (тобто виконавчий напис вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивачки). Також стороною відповідача не спростовано доводи [PERSON] щодо того, що оспорюваний виконавчий напис вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги за кредитним договором №001-08043-030913 від 03 вересня 2013 року. З огляду на викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням порядку та умов вчинення такого. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн за подання позовної заяви, а також 454 грн - за подання заяви про забезпечення позову. Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК Україниу разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved