Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Заявленими та не змінюваними в ході розгляду справи вимоги позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну частку (пай), як члена КСП "ЛУКА" із земель колишнього КСП "ЛУКА" без зазначення навіть орієнтовної площі такого майна. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та відповідно без проведення фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач направленим відзивом не заперечував задоволення позову, однак жодних матеріали суду на дослідження не надав. Проаналізував матеріали надані позивачем судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та при зверненні до суду сплатив судовий збір. 20 липня 1988 року позивач отримав трудову книжку, яка містить відомості про те, що 2 червня 1993 року він був прийнятим в члени КСП "ЛУКА" та звільнений за власним бажанням 15 лютого 1998 року. Відповідно до архівної довідки архівного відділу Житомирської районної держаної адміністрації Житомирської області КСП "ЛУКІВСЬКЕ", за час свого існування з моменту створення було реформовано в КСП "ЛУКА", а СТОВ "МЛИНИЩЕ" є його правонаступником. Державним актом посвідчується право колективної власності на землю КСП "ЛУКА". Список громадян до даного акту відсутній. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд не вважає, що наданий позивачем та досліджений і згадуваний раніше обсяг матеріалів свідчить про наявність у позивача прав на земельну частку (пай) нині СТОВ "МЛИНИЩЕ". Наявність запису у трудовій книжці про працевлаштування в колективному сільськогосподарському товаристві у відсутність відомостей про наявність прізвища позивача у списку громадян, які мають право на відповідну частку пай, на переконання суду, не спростовує раніше зазначені висновки суду. При цьому, суд не приймає фактичне визнання позову відповідачем у відсутність відповідних та підтверджуючих заявлені вимоги доказів. Не обґрунтовано і заявлення вимог до органу місцевого самоврядування в той час, як надані матеріали свідчать про існування й нині колективного сільськогосподарського товариства. Приймаючи рішення у даному обсязі суд вирішує застосувати лише положення процесуального законодавства за нормами якого розглядається дана справа. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Результати вирішення спору не дають підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed