Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Позивач 30.04.2021 р. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначив, що у період з 01.11.2018 р. по 01.04.2021 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , які відповідачами не сплачені на суму 19 814,73 грн. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання в сумі 19 814,73 грн. та судові витрати. Ухвалою від 05.05.2021 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження у справі та копяї позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання. Направлені документи повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвалою суду від 05.04.2022 року було закрито провадження у справі в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача [PERSON] . 23.02.2022 року від відповідача [PERSON] , надійшла заява відповідно до якої вона просить застосувати строк позовної давності. Посилаючись на те, що відповідно до розрахунку заборгованості період стягнення починається з 01.11.2018 року по квітень 2021 року, зазначає, що вказаний період заборгованості перевищує строк позовної давності, у зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов до [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Встановлено, що позивач у період з 01.11.2018 р. по 01.04.2021 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , які відповідачами не сплачені на суму 19 814,73 грн. Вищевикладене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.11.2018 р. по 01.04.2021 р. (особистий рахунок № [NUMBER] ), інформацією з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР щодо реєстрації місця проживання відповідача. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З приводу застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 663/2070/15-ц). Судом було встановлено, що відповідно до розрахунку період стягнення з 01.11.2018 року по 01.04.2021 року. Позов було подано позивачем 30.04.2021 року, тобто в межах строку позовної давності, а отже підстави для застосування строків позовної давності та відмові у позові відсутні. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення законодавства, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача суму судового збору.

Outcome: approved