Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 25.01.2021 між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] укладено кредитний договір №ЛЛ-00989671 в електронному вигляді, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 2 400 грн. зі сплатою процентів та строком користування кредитними коштами 16 або 96 днів згідно п. 1.3. договору. Однак відповідачем належним чином не виконано зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 26.07.2021 виникла заборгованість в сумі 7704 грн. 47 коп., яка складається із: заборгованості по сумі кредиту 2308,84 грн., заборгованості по процентам 5356,51 грн., з яких 738,83 грн. нараховано відповідно до п.1.3.1 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору, а 4\~617,68 грн. нараховано відповідно до п.1.3.2 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №ЛЛ-00989671 від 25.01.2021, три відсотка річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України 39,12 грн. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованість за кредитним договором №ЛЛ-00989671 від 25.01.2021 у сумі 7704,47 гривень та судові витрати. В судове засідання директором ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» Міщенко О.П. надано заяву, в якій позовні вимоги він підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянути справу за відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11\~ст. 128 ЦПК України\~(судові повістки направлені по останньому відомому зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки відповідач на час розгляду справи ніде зареєстрованою не значится). Крім того, судом направлялися СМС-повідомлення по вказаному у позовній заяві мобільному телефону, які відповідач отримувала. Проте про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 січня 2021 року між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» та [PERSON] укладено кредитний договір ЛЛ-00989671 в електронному вигляді, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 2 400 грн. Згідно п. 1.3. договору строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках передбачених цим договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Відповідно до п. 1.4. договору проценти за користування кредитом нараховуються протягом 96 календарних днів з дня надання кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом. Згідно п. 1.5. договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку: за строк, зазначений у п. 1.4.1. кредитного договору 3,65 % річних; за строк, зазначений у п. 1.4.2. договору 1277,5 % річних. Судом також встановлено, що 09.02.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №ЛЛ-00989671 від 25.01.2021. Відповідно до п.1 Додаткової угоди сторони домовилися, що станом на 09.02.2021 сума невиконаного Позичальником основного зобов`язання за Кредитним договором складає 2308,84 грн., у звязку із чим сторони дійшли згоди змінити порядок виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором таким чином: Кредитодавець надає Позичальнику додатковий строк виконання основного зобов`язання, який складає 16 календарних днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. При цьому діють такі умови нарахування процентів за користування коштами, які складають суму основного зобов`язання. Пунктом 1.3 Додаткової угоди №1 від 09.02.2021 погоджено, що проценти за користування Кредитом нараховуються за фактичну кількість користування грошовими коштами, що складають невиконане Позичальником основне зобов`язання за Кредитним договором: п.1.3.1 у розмірі 2,0% від суми, зазначеної у п.1 цієї Додаткової угоди, за кожен день користування протягом 16 календарних днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. У разі своєчасного та належного виконання зобов`язань за цією Додатковою угодою (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування грошовими коштами на відповідну дату), Кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань. п.1.3.2 у розмірі 2,5% від суми, зазначеної у п.1 цієї Додаткової угоди, за кожен день користування грошовими коштами з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.3.1 цієї Додаткової угоди, якщо зобов`язання не виконані Позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. У разі належного виконання зобов`язань за цією Додатковою угодою (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування грошовими коштами на відповідну дату), Кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань. Відповідач з 09.02.2021 належним чином не виконує свої грошові зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 26.07.2021 виникла заборгованість в сумі 7704 грн. 47 коп., яка складається із: заборгованості по сумі кредиту 2308,84 грн., заборгованості по процентам 5356,51 грн., з яких 738,83 грн. нараховано відповідно до п.1.3.1 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору, а 4\~617,68 грн. нараховано відповдіно до п.1.3.2 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №ЛЛ-00989671 від 25.01.2021, три відсотка річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України 39,12 грн. Порядок укладання договорів в електронній формі регулюється Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. \~ \~ \~ \~ ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Отже, між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно-правової угоди, а саме договору позики. Зазначені обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими судом доказами. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із ст. ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а остання, в свою чергу, не повернула своєчасно кредитні кошти, не виконала умови Додаткової угоди №1 до Кредитного договору і станом на день звернення до суду із зазначеним позовом існує заборгованість за кредитним договором. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Водночас, позовні вимоги про стягнення 3 % річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 39 грн. 12 коп. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Однак у випадку, коли в договорі позики чи кредитному договорі встановлено збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором у відповідності з ч. 2 ст. 625 ЦК України. Оскільки у п. 1.4.2, п. 1.5 кредитного договору встановлено збільшений розмір процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу в розмірі 3,65 та 1\~277,5 % річних відповідно, то цей розмір процентів слід вважати розміром процентів, встановленим договором відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а відтак позовні вимоги про стягнення 3 % річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 39 грн. 12 коп. не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню. За змістом статей 12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (7665,35* 100 % : 7704,47 = 99,49 %; 2270 * 99,49 % = 2258,42 грн.).

Outcome: partial