Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ "Вердикт Капітал» з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №207566 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 22.06.2021 про стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 47053,61 грн. на користь ТОВ "Вердикт Капітал». В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений з порушенням строків вчинення, а саме після завершення позовної давності за основною вимогою. Приватний нотаріус, під час вчинення виконавчого напису, не перевірив чи є безспірною заборгованість, чим грубо порушив приписи\~ст.88 Закону України «Про нотаріат», що є безумовною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, зазначив, що не отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором. В останнє судове\~ засідання позивач\~ [PERSON] , та його представник [PERSON] будучи\~належним чином\~повідомлені\~не з`явились,\~проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. У поданій заяві позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал», будучи належним чином повідомленим, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, явку свого представника у судове засідання поторно не забезпечило, про причини неявки не повідомило, відзив на позов не подало. Зважаючи на те, що позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Дослідивши позовну заяву, а також інші докази у справі, судом встановлено наступне. 22 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №207566, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №630093171 від 12.02.2014 року укладеним із АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно з виконавчим написом, строк платежу за кредитним договором №630093171 від 12.02.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року до 28 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 47053,61 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 18679,38 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 27874,23 грн.. За змістом положень ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення виконавчих написів передбачені також п.3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.08.2019 року у справі № 569/8884/17. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.09.2019 року у справі № 357/12818/17, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що \~вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Зважаючи на те, що до суду не подано доказів надіслання відповідачем позивачу письмової вимоги про усунення порушень, тобто не подано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, а позивач стверджує про те, що такої вимоги не отримував, суд доходить висновку, що вказана у виконавчому написі заборгованість в цілому не є безспірною. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавчий напис був виданий неправомірно, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved