Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Представник позивача - адвокат Большаков Р.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на корить позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до досягнення повноліття дитини, тобто до [INFO] . Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісяця, до досягнення повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги наступним. Між сторонами 07.03.2013 укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. На даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Крім того [PERSON] має діагноз: інший психічний розлад внаслідок раннього ураження головного мозку із стійким порушенням рівня функціонування(недорозвинення рецептивно-експресивної мови (ЗНМ ІІ рівня), загальний розлад розвитку, когнітивні порушення). [PERSON] наразі не працює, у зв`язку з тим, що виховує дитину з інвалідністю та перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Знам`янського міськвиконкому, де отримує державну соціальну допомогу. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак її представник подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а справу просив слухати без його участі, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку , причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2022, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.03.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янкареєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №24 (а.с.10). У сторін [INFO] народився син - [PERSON] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Знам`янського міськвиконкому та отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд на [PERSON] в розмірі 2255 грн. 60 коп. по 28.10.2021 (а.с.12). [PERSON] є законним представником особи з інвалідністю [PERSON] , що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно з довідкою про склад сім`ї від 15.09.2021 позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с.14). Відповідно до виписки №124 із медичної картки амбулаторно (стаціонарного) хворого [PERSON] має діагноз: інший психічний розлад внаслідок раннього органічного ураження головного мозку із стійким порушенням рівня функціонування (недорозвинення рецептивно-експресивної мови (ЗНМ ІІ рівня), загальний розлад розвитку, когнітивні порушення). Даний паталогічний стан викликає стійку соціальну дезадаптацію і дозволяє рекомендувати через ЛКК за місцем проживання соціальну допомогу терміном на 2 роки (а.с.15). Згідно з медичним висновком №50 на дитину-інваліда віком до 18 років від 29.10.2019, [PERSON] має захворювання «Інший психічний розлад внаслідок раннього органічного ураження головного мозку». Вказаний висновок дійсний до 29.10.2021, дата перегляду якого 29.09.2021 (а.с.16). Консультативним висновком спеціаліста від 28.10.2019 [PERSON] рекомендовано лікування (а.с.17). Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне. Положеннями частини першої статті 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналіз вищевказаних норм вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження додаткових витрат на лікування дитини, надано копії виписки з медичної карти амбулаторного хворого, медичний висновок, консультаційний висновок спеціаліста. Оцінюючі надані позивачем докази, суд виходив з того, що для встановлення факту додаткових витрат на дитину, пов`язаних з його лікуванням, необхідно встановити наявність у дитини тяжкої хвороби, підтвердженої висновком, довідкою відповідного спеціаліста, призначення дитині лікарем медичних препаратів, маніпуляцій, фактичні витрати позивача на призначене дитині лікування, що підтверджується платіжними документами. Однак, встановити за наданими позивачем доказами наявність додаткових витрат позивача на лікування дитини [PERSON] , пов`язане з хворобою неможливо, оскільки позивачем не надано доказів понесення нею витрат, пов`язаних з лікуванням сина. Крім того, представником позивача подано позов до суду 11.10.2021, а медичний висновок №50 на дитину-інваліда віком до 18 років від 29.10.2019 дійсний до 29.10.2021, дата перегляду якого, мав би бути 29.09.2021. Позивачем не надано суду доказів перегляду вказаного медичного висновку, а також того, що дитині призначено лікарем медичні препарати та маніпуляції. З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено наявність особливих обставин, які потребують додаткових витрат на дитину, що є її процесуальним обов`язком (частина перша статті 81 ЦПК України), у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.79 СК України аліменти присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд звертає увагу сторін, що ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач згідно з п.3 ч. ст.5 Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати у розмірі 908 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави, а решту судового збору в сумі 908 грн. 00 коп., слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст.79, 84, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial