Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 15 вересня 2021 року звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення штрафу за порушення умов договору. В обґрунтування позовних вимог з урахуванням їх уточнень позивач посилалась на те, що 26 жовтня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № МФЕ-26-10/20, відповідно до п 1.1 якого [PERSON] доручила [PERSON] здійснювати інформаційно - консультативні послуги, метою яких є пошук позивачем покупця на об`єкт нерухомості, який належить відповідачу на праві приватної власності і який [PERSON] бажає продати за допомогою послуг позивача. Згідно п. 1.2 відповідач доручила та надала виключне право позивачу пошуку покупця нерухомості. Відповідно до п. 1.3 опис нерухомості: житлова квартира [ADDRESS] . Вищезазначена квартира, на момент укладання договору, належала [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 10 лютого 2006 року реєстр№438, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав. Узгоджена сторонами ціна нерухомості становить у еквіваленті 168 300 доларів США, що на дату укладення договору становить за курсом НБУ (28,2911 грн. за 1 долар США на дату 26 жовтня 2020 рік) 4 761392,13 грн. Відповідно до п 3.3 договору [PERSON] зобов`язалася не відчужувати вищезазначену нерухомість протягом строку дії договору третім особам без участі позивача. Строк дії договору складає з 26 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2021 рік. Згідно п. 6.3 договору у разі порушення позивачем п. 3.3 договору або відмови позивача від послуг відповідача протягом трьох банківських днів з дати такого порушення зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок позивача штраф у еквіваленті 5 000 доларів США. Позивачу стало відомо, що станом на 14 червня 2021 рік, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Підставою виникнення права власності є договір купівлі - продажу квартири від 01 червня 2021 року. Оскільки відповідач без участі позивача продала квартиру в період дії договору, чим порушили п 3.3 позивач просила суд стягнути на її користь 5 000 доларів США , що на дату 07 вересня 2021 рік становить за курсом НБУ (26,8102 грн. за 1 долар США) 13 405, грн. та судові витрати по справі. Окрім того в заяві від 22 лютого 2022 року про зміну предмету позову просила суд стягнути з відповідача витрати на рекламу в розмірі 1 985 грн та зменшити розмір витрат на правову допомогу (а.с. 2-4, 58). 17 лютого 2022 року на адресу суду відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на момент укладення спірного договору власником квартири [ADDRESS] був [PERSON] , натомість позивачем не було перевірено зазначеного факту, а тому договір що укладений між сторонами не може бути направлений на реальне настання правових наслідків для відповідача (а.с.43-46). 18 лютого 2022 року представником позивача подано відповідь на відзив в якому останній зазначив, що відповідач навмисно ввела в оману позивача представляючись власником спірної квартири (а.с.54-56). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 вересня2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.21-22). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.23). До суду 06 жовтня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.24). Ухвалою судді від 07 жовтня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення штрафу за порушення умов договору (а.с. 25-26). Від представника позивача 04 квітня 2021 року надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача 04 квітня 2021 року надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 26 жовтня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № МФЕ-26-10/20 (а.с. 6-10). Відповідно до п 1.1 якого [PERSON] доручила [PERSON] здійснювати інформаційно - консультативні послуги, метою яких є пошук позивачем покупця на об`єкт нерухомості, який належить відповідачу на праві приватної власності і який [PERSON] бажає продати за допомогою послуг позивача. Згідно п. 1.2 відповідач доручила та надала виключне право позивачу пошуку покупця нерухомості. Відповідно до п. 1.3 опис нерухомості: житлова квартира [ADDRESS] , яка належить замовнику на праві власності. Пункт 1.4 передбачає, що узгоджена сторонами ціна нерухомості становить у еквіваленті 168 300 доларів США. Відповідно до п 3.3 договору [PERSON] зобов`язалася не відчужувати вищезазначену нерухомість протягом строку дії договору третім особам без участі позивача. Пунктом 4.1 передбачено строк дії договору з 26 жовтня 2020 року по 26 жовтня 2021 рік. Згідно п. 6.3 договору у разі порушення позивачем п. 3.3 договору або відмови позивача від послуг відповідача протягом трьох банківських днів з дати такого порушення зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок позивача штраф у еквіваленті 5 000 доларів США. Так, позивачу стало відомо, що станом на 14 червня 2021 рік, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Підставою виникнення права власності є договір купівлі - продажу квартири від 01 червня 2021 року. Згодом після ознайомлення з відзивом, позивачу стало відомо, що на момент укладення договору відповідач не була власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування від 06 листопад 2013 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар квартиру [ADDRESS] . (а.с. 49) Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , підстава виникнення права власності договір дарування (а.с. 50-51). 01 червня 2021 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу (а.с. 47-) . Так, на виконання п. 2.1.4 позивач на проведення рекламної компанії для залучення потенційних покупців витратила 1 985 грн., які просить стягнути з відповідача. Оскільки відповідач без участі позивача продала квартиру в період дії договору, чим порушили п 3.3 позивач просила суд стягнути на її користь 5 000 доларів США , що на дату 07 вересня 2021 рік становить за курсом НБУ (26,8102 грн. за 1 долар США) 13 405, грн. та судові витрати по справі Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, 26 жовтня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № МФЕ-26-10/20. Відповідно до п 1.1 якого [PERSON] доручила [PERSON] здійснювати інформаційно - консультативні послуги, метою яких є пошук позивачем покупця на об`єкт нерухомості, який належить відповідачу на праві приватної власності і який [PERSON] бажає продати за допомогою послуг позивача. Згідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент укладення договору власник об`єкту нерухомості, відносно якого було укладено договір, з 03 листопада 2013 року по 01 червня 2021 рік був [PERSON] , який відповідно до договору купівлі - продажу від 01 червня 2021 року продав спірну квартиру [PERSON] . Пунктом 2.1.1 договору передбачено обов`язок виконавця провести попередній правовий аналіз документів на нерухомість, пункт 2.4.2 передбачає отримати від замовника копії документів, що підтверджує право власності замовника на нерухомість. Однак позивачем не було вчинено належних дій щодо перевірки Державного реєстру в межах свого договірного обов`язку з попереднього аналізу документів на нерухомість. Враховуючи, що договір було укладено не з власником майна, який в свою чергу не є стороною договору суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог позивача стосовно стягнення на її користь з відповідача штрафу за невиконання договору. Стосовно стягнення витрат понесених позивачем на сплату рекламних послуг в розмірі 1 985, грн. суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 8, 9, 10 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги те, що позивачем на підтвердження понесених нею витрат на рекламні послуги надано квитанції про сплату 1 985 грн. в яких не зазначено ні платника ні послуги за які сплачено кошти, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на рекламні послуги у зв`язку з їх недоведеністю. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed