Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 21026, вчинений 10 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. яким стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" (далі - АТ "ОТП Банк") заборгованості за кредитним договором № 2018488138 від 05.04.2018 року у розмірі 28998,27 грн. Також просила, стягнути з АТ "ОТП Банк" понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 1362 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 6900 грн. В обґрунтування позову вказала, що оспорюваний виконавчий напис пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О., яким відкрито виконавче провадження № 66878126. У виконавчому напису нотаріуса зазначено, що строк платежу за кредитним договором № 2018488138 від 05.04.2018 року настав, стягнення заборгованості проводиться за період з 12.07.2021 року по 19.07.2021 року, сума заборгованості складає 28648,27 грн. з яких 20000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8648,27 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. При цьому за умовами кредитного договору остаточною датою повернення кредиту є 05.04.2020 року. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису проводить стягнення заборгованості поза межами строку договору, що суперечить умовам закону. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та вчинений без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та всупереч ст.87,88 Закону України "Про нотаріат". Крім того, нотаріусом було вчинено виконавчий напис після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року за якою виконавчий напис може бути вчинено за наявності нотаріально посвідченого договору та виписки з особового рахунку. Також нотаріус не пересвідчився у відсутності спору на час пред`явлення вимоги, безспірності заявлених вимог та розміру заборгованості. Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом. Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. належним чином засвідчені копії документів нотаріальної справи на підставі яких ним вчинено виконавчий напис № 21026 від 10.08.2021 року яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ "ОТП Банк" заборгованості у розмірі 28998,27 грн. Сторони отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на виконання ухвали суду направив витребувані документи, просив справу розглядати без його участі. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. надав суду клопотання пр. розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 05 квітня 2018 року між [PERSON] та АТ "ОТП Банк" укладено кредитний договір № 2018488138 за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту - 17924 грн. на придбання товару, 300 грн. - сплата додаткових послуг банку "Смс-довідка", загальний розмір 18224 грн.; дата остаточного повернення кредиту 05 квітня 2020 року; фіксована процентна ставка - 0,01 % річних; повернення кредиту та оплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (а.с.17). 10 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21026, яким запропоновано стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2018488138 від 05.04.2018 року, укладеного з АТ "ОТП Банк". Строк платежу за Кредитним договором № 2018488138 від 05.04.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.07.2021 року по 19.07.2021 року. Сума заборгованості складає 28648,27 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 20000 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 8648,27 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 350 грн., загальна сума, що підлягає стягнення 28998,27 грн. (а.с.16). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 20.09.2021 року відкрито виконавче провадження № 66878126 з примусового виконання виконавчого напису № 21026, виданого 10.08.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с.19). З метою виконання виконавчого напису № 21026 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. винесено: постанову від 20.09.2021 року у виконавчому провадженні № 66878126 про стягнення з боржника основної винагороди, постанову від 20.09.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також постанову від 30.09.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.20-22). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 10 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 у зв`язку із чим кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З наданої копії договору № 2018488138 від 05.04.2018 року, сторонами якого є [PERSON] та АТ "ОТП Банк" вбачається, що договір було укладено без нотаріального посвідчення. Згідно п.61 Положення "Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2019 року № 75 передбачено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Так, відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за договором № 2018488138 від 05.04.2018 року, сторонами якого є [PERSON] та АТ "ОТП Банк". Окрім цього відповідачем не доведено факт надання позивачу кредитних коштів, не наданий розрахунок такої заборгованості на час звернення до нотаріуса, з якого можливо було б встановити момент порушення позивачем заборгованості. Крім того, АТ "ОТП Банк" не надано доказів надіслання та вручення боржнику письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з наданих позивачем доказів, між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 85 від 18.10.2021 року, підписано детальний опис робіт (наданих послуг) за яким сторони погодили, вартість наданих адвокатом послуг, акт приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 до Договору про надання правової допомоги № 85 від 18.10.2021 року за яким позивачем було сплачено грошові кошти у сумі 6900 грн. на користь адвоката Хворост Д.М. (а.с.34-40). Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 6900 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн., а також за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн., а всього судові витрати на суму 8262 грн. (6900 грн. + 908 грн. + 454грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved