Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди. При цьому зазначив, що 05.06.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» і [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого застраховано автомобіль «Peugeot 2008», реєстраційний номер [NUMBER] . За участю застрахованого транспортного засобу під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] в м. Житомирі по вул. Київській, 13 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено застрахований автомобіль. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18.02.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до акту огляду транспортного засобу, рахунку ТОВ «Автопассаж» від 15.01.2019 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Peugeot 2008», реєстраційний номер [NUMBER] , склала 50 951,85 грн. Позивач зауважує, що виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору, Страховиком - ПрАТ «СК «Уніка», прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в розмірі 50 951,85 грн. шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Автопассаж», що підтверджується платіжним дорученням №071406 від 21 лютого 2019 року. При цьому, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким в момент дорожньо - транспортної пригоди керував [PERSON] , була застрахована у АТ "СГ "ТАС" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ7187627. Оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно- правова відповідальність відповідача, винуватця у ДТП, була застрахована, позивач 27 лютого 2019 року звернувся із заявою № 24492 на виплату страхового відшкодування до АТ "СГ "ТАС". АТ "СГ "ТАС" здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 34 105,64 грн. згідно платіжного доручення №16841 від 29 березня 2019 року. Позивач посилається на положення ст.ст. 3, 27 Закону України «Про страхування», які надають визначення страхувальнику і обумовлюють підстави переходу до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки, вказує на вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині передбаченого відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, та просить стягнути з відповідача як особи, відповідальної за завдання шкоди, 16 846,21 грн. витрат, не покритих сплаченим Страховиком ПАТ «Страхова група «ТАС» страховим відшкодуванням. Ухвалою суду від 14.01.2022 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно полісу АМ /7187627 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів відповідальність була застрахована на суму 100 000,00 грн. за шкоду завдану майну з розміром франшизи 0 грн. Пунктом 9 полісу встановлено, що базовий платіж, що застосовується для розрахунку розміру страхового платежу К (зменшувальний) складає 0%. Відповідно до пп. в) 21.10.1 Загальної частини договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7187627 визначається згідно з калькуляцією вартості відновлювального ремонту, що складена Страховиком із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення або згідно з актом товарознавчого дослідження та розраховується з урахування зносу (знецінення) ТЗ або деталей, вузлів та агрегатів ТЗ які підлягають заміні внаслідок настання страхового випадку, який розраховується Страховиком відповідно до положень методики товарознавчої експертизи. Відповідно до пп. г) п .21.10.1 розмір страхового відшкодування при пошкодженні визначається за формулою ССВ = (РМЗпошко*К-Ф-СОВ+ЗВ), де зокрема К - коефіцієнт пропорційності, який розраховується відповідно до вказаного пункту. Таким чином, на думку відповідача, обов`язок відшкодування всієї суми збитку покладається на Страховика. Відповідач додає, що відповідно до страхового акту № 00284860 від 20.02.2019 року вартість відновлювального ремонту, визначеного на підставі рахунку фактури СТО складає 50 951,85 грн., де вартість складових, що підлягають заміні, складає 37 919,71 грн. з урахуванням зносу, при цьому коефіцієнт фізичного зносу визначений у розмірі 0,00 (нуль) %. Вартість, яку зазначає Позивач, у страховому акті від 20.02.2019 року у розмірі 37 919,71 грн. вартості складових, що підлягають заміні, вочевидь не відповідає рахунку-фактури і є завищеною. За відсутності акту виконаних робіт рахунок фактура не може бути доказом розміру спричиненого матеріального збитку. Судом встановлено, що 05 червня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування на транспорті №370005/4017/0000664, відповідно до умов якого застраховано автомобіль «Peugeot 2008», реєстраційний номер [NUMBER] За змістом довідки про дорожньо-транспортну пригоду від НПУ N"23019004520062123, 03 січня 2019 року о 22 год. 05 хв. в м. Житомирі на вул. Київський, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Реиgеоt 2008», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира по справі №295/460/19 від 18 лютого 2019 року, 03.01.2019 о 22 годині 05 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Житомирі на вул. Київській, 13, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Реиgеоt, реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаним рішенням [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Потерпілий [PERSON] 04.01.2019 року звернувся до Страховика ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування із поясненнями. В подальшому, на підставі Акту огляду транспортного засобу від 04.01.2019 року, складеного аварійним комісаром, рахунку ТОВ «Автопассаж» від 15 січня 2019 року з переліком вартості складових частин та необхідними нормогодинами на виконання ремонтних робіт з відновлення транспортного засобу, ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт, згідно якого прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком, визначено вартість складових з урахуванням зносу на рівні 37 919,71 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням зносу - 50 951,85 грн. Грошова сума в розмірі 50 951,85 перерахована на рахунок ТОВ «Автопассаж. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у АТ "СГ "ТАС" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ7187627. Вказана обставина визнається учасниками. За наслідком звернення позивача 27 лютого 2019 року із заявою № 24492 на виплату страхового відшкодування до АТ "СГ "ТАС", останнім здійснило відшкодування на користь ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 34 105,64 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічними за змістом є положення ст. 27 Закону України «Про страхування». За змістом ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика Палати Верховного Суду зробила висновок, що згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З огляду на викладене, оскільки позивачем на підставі укладеного із потерпілим договору добровільного страхування наземного транспорту здійснено виплату шкоди в розмірі 50 951,85 грн., а в подальшому, на покриття здійсненого відшкодування, від страховика, пов`язаного за договірними відносинами з відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, отримано виплату в сумі 34 105,64 грн., розрахованої відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», різниця між вказаними сумами підлягає до стягненню з відповідача як особи, відповідальної за завдання шкоди. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача про наявність заподіяних збитків, їх розміру. Наведені стороною відповідача положення договору є витягами з договору в частині, що врегульовують питання відшкодування шкоди за умови укладення договору добровільного страхування відповідальності. З огляду на викладене, позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved