Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів Цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 вересня 2017 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання на території України він не мав можливості знайти роботу, яка б забезпечувала його та родину, тому було прийнято рішення поїхати на заробітки до Польщі. У період його відсутності в Україні, а саме: з 14 жовтня 2018 року та по теперішній час, відповідачка завагітніла від іншого чоловіка та народила доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, батьком [PERSON] , [INFO] , він себе не вважає та не визнає, оскільки на день її зачаття він перебував за межами країни. Тому, на підставі викладеного, змушений звернутися до суду та просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 172 від 05 березня 2020 року, внесені Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про народження [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.20-21). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року по даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження по даній справі було зупинено (а.с.37-38). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року провадження по даній справі було відновлено та призначено розгляд справи на 24 березня 2022 року (а.с.51-52). В судове засідання позивач не з`явився, від його представника, яка діє на підставі договору № 1/10 від 01 жовтня 2020 року, про надання правової допомоги [PERSON] , надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити (а.с.9, 53). Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, від неї 23 березня 2022 року на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, при цьому, зазначає, що вимоги про стягнення з неї компенсації на витрати адвокату вона не визнає та проти даного стягнення заперечує (а.с.52). Крім цього, 24 березня 2022 року на електронну адресу суду від її представника, яка діє на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги № 0407-0001203 від 13 квітня 2021 року, [PERSON] , надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, однак, щодо стягнення суми в розмірі 10 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу заперечує, оскільки дана сума не співпадає з копіями чеків по сплаті за правничу допомогу (а.с.54). Представник третьої особи - Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів Цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в судове засідання не прибула, однак, 23 березня 2022 року на електронну адресу суду від неї надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.22). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис № 488, складений Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Відповідно до актового запису № 172, складеного 05 березня 2020 року Нікопольським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені позивач та відповідач по справі (а.с.6), оскільки сторони на момент народження дитини перебували в зареєстрованому шлюбі (відомості про батька та матір дітей було записано згідно ст.133 СК України). Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі. Однак, відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі, висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства, відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України, є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилався на те, що він впевнений, що не є батьком [PERSON] , [INFO] , оскільки на момент зачаття та народження перебував за межами країни. Таким чином, враховуючи викладене та той факт, що висновком експерта № 197 від 20 січня 2022 року було встановлено, що [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] . Тобто, батьківство [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається (а.с.46-49). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 172 від 05 березня 2020 року внесені Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м.Дніпро) про народження [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивач надав суду договір № 1/10 від 01 жовтня 2020 року, укладений з адвокатським об`єднанням «Яремчук, Сафоннікова і партнери» в особі керуючого партнера Яремчук Л.В., при цьому, акт про надання правової допомоги щодо послуг виконаних робіт (підготовка позовної заяви) або відповідні розрахунки з зазначенням розміру витрат на правову допомогу в матеріалах справи відсутній, хоча, в позовні заяві позивач зазначив, що витрати на правову допомогу становлять 10 000 грн. 00 коп. (а.с.9). Тому, з урахуванням даних обставин, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат, пов`язаних з правовою допомогою у розмірі 10 000 грн. 00 коп. у зв`язку з недоведеністю. Крім того, позивачем до позовної заяви долучено договір про надання послуг, укладений з КП «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, предметом якого є генетичне дослідження по встановленню спірного батьківства за стандартною панеллю локусів по договорам з юридичними та фізичними особами, вартість яких становить 8 336 грн. 88 коп. У відповідності до квитанції, яка долучена до матеріалів справи, позивачем вищевказана сума була сплачена. Тому, оскільки позовні вимоги судом задоволені, сума в розмірі 8 336 грн. 88 коп. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.10). На підставі викладеного,

Outcome: partial