Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

у липні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" (далі - позивач, ТОВ "Теплопостачсервіс") звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, які в подальшому уточнив, позивачем зазначено, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою. Між позивачем і відповідачем 20.11.2018 року укладено договір № 50/2/87 Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Впродовж дії договору відповідач регулярно отримував комунальні послуги, від їх надання не відмовлявся, а фактично споживає їх. Відповідач жодного разу не звернувся до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання ним боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Однак, Відповідач систематично не виконує належним чином свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, чим порушує права та інтереси позивача та умови укладеного договору, в результаті чого утворилась заборгованість за надані послуги, яка не погашена. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 4 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 17). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. У судовому засіданні 16.12.2020 присутні представник позивача, відповідач та представник відповідача. Представник позивача позов підтримав повністю і просив його задовольнити. Відповідач і представник відповідача проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи копію акту, який підтверджує справність засобу обліку. Судом оголошена перерва до 08.06.2021 року для надання відповідачем інформації щодо споживання тепла і щодо технічної характеристики засобів постачання тепла, а також суд зобов`язав [PERSON] надати оригінал акту про введення лічильника в експлуатацію. У листопаді 2021 року ТОВ «Теплопостачсервіс» надіслало суду уточнену позовну заяву, в якій зазначило, що квартира відповідача обладнана індивідуальним засобом обліку теплової енергії, показники якого враховувалися позивачем при здійсненні нарахування плати за послуги з централізованого опалення житлового приміщення відповідача у березні 2017 року, у період з листопада 2017 року по квітень 2018 року, у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року. Одночасно з цим позивач у вказаний період здійснював нарахування плати за опалення місць загального користування у будинку, які відображалися у щомісячних рахунках на оплату послуг, та є обов`язковими для оплати з боку відповідача. У період з листопада 2019 року по квітень 2020 року нарахування плати за послуги з централізованого опалення житлового приміщення відповідача проводилося позивачем згідно показань загально-будинкового засобу обліку теплової енергії у зв`язку з тим, що відповідач не надав позивачу письмового підтверження про проходження періодичної метрологічної повірки індивідуального засобу обліку теплової енергії, обладнаного в квартирі відповідача. У жовтні 2020 року квартирний засіб обліку теплової енергії відповідача взято на облік виконавцем послуг, що підтверджується актом введення в експлуатацію від 20.10.2020 року, а тому подальші нарахування плати за опалення квартири здійснюються позивачем з урахуванням показань індивідуального лічильника тепла. В тому числі, позивач здійснює нарахування плати за опалення МЗК відповідно до затверджених методик у відповідності до п.28 Правил № 630, тому нарахування плати за опалення МЗК також підлягають оплаті. Нарахування плати за послуги з постачання гарячої води за вказаною вище адресою здійснювалися позивачем згідно з положеннями п. 11 Правил № 630. У період з березня 2017 року по січень 2021 року включно квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачу, не була обладнана квартирними засобами обліку гарячої води, у зв`язку з чим нарахування плати за постачання гарячої води здійснювалося згідно з показаннями загально-будинкового засобу обліку води. Лічильники гарячої води по [ADDRESS] взято на облік 31.01.2021 року, після чого нарахування плати за постачання гарячої води проводилося згідно показань цих засобів при умові подання відповідачем показників квартирних лічильників гарячої води. На момент звернення позивача до суду у відповідача утворилась заборгованість за надані послуги: з централізованого опалення - за період з березня 2017 року по травень 2020 року в сумі 14 394,36 грн; з гарячого водопостачання - за період з березня 2017 року по травень 2020 року в сумі 905,31 грн. Загальна сума заборгованості складала 15299,67 грн. Однак після пред`явлення позову протягом періоду з червня 2020 по листопад 2021 року [PERSON] жодного разу не сплатив поточні нарахування за житлово-комунальні послуги, в результаті чого розмір заборгованості за послуги: з централізованого опалення за період з березня 2017 року по листопад 2021 року складає 16 118,31 грн; з гарячого водопостачання - за період з березня 2017 року по листопад 2021 року складає 1353,65 грн. Загальна сума заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 16.11.2021 року складає 17 471,96 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованості відповідача становлять: -Інфляційних втрат за послугу з централізованого опалення 2171,60 грн; -3-х відсотків річних становить 986,78 грн; -Інфляційний втрат за послугу з централізованого постачання гарячої води 205,79 грн; -3-х відсотків річних становить 92,77 грн. Сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача, становить 2102,00 грн Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа 17.11.2021 року не розглядалася у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Приймаючи до уваги, що відповідач, який був обізнаний про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 15.07.2015, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7) та споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає позивач. Відповідно до інформації, наданої на запит суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 16 листопада 2020 року, відповідач [PERSON] [INFO] зареєстрований за вказаною вище адресою з 21.10.2003 року (а.с. 21). 20 листопада 2018 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено договір № 50/2/87 (а.с. 5-6), відповідно до умов якого: - виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором (п.1 договору); - характеристики засобів обліку гарячої води і теплової енергії: Лічильник тепла Uitraheat T230 № 68481262 (п. 4 договору); - тарифи на послуги централізованого опалення і постачання гарячої води встановлюються уповноваженим державним органом - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до чинного законодавства України та вважаються узгодженими сторонами з дня набрання чинності відповідної постанови уповноваженого державного органу без внесення змін до цього договору (п. 5 договору); - плата за надані послуги справляється згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджениими постановою КМУ №630 від 21.07.05 (п.7 договору); - показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку також знімаються споживачем щомісяця та надаються виконавцю в період з 20-25 числа звітного місяця (телефоном, електронною поштою, особисто та інше) (п.10 договору); - розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.11 договору); - справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків передбачених абзацом 5 п. 15 Правил (п.9 договору); - у разі виявлення несправності засобів обліку, закінченням міжповіркового інтервалу та не проведення споживачем періодичної повірки засобів обліку, здійснюється нарахування плати за послуги з постачання теплової енергії, відповідно до методики нарахування розміру плати встановленої Правилами, з моменту виявлення (або настання) одного з таких випадків до моменту його усунення споживачем з обов`язковим наданням виконавцеві підтверджуючих документів (п.9.1 договору); - споживач зобов`язаний щомісячно знімати та надавати виконавцю показання квартирних засобів обліку в строк з 20 по 25 число звітного місяця (телефоном, електронною поштою, особисто та інше) ( пп. 9 п. 16 договору). - цей договір укладається на один рік та набирає чинності з дня укладення. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п.30,31 договору). В матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ИИ-0901220920028 від 22.09.2020 року зі змісту якого встановлено, що за результатами повірки засіб вимірювальної техніки теплолічильник єдиний Uitraheat T230 DN 15 зав. № 68481262, виробник: Фірма Landis+Gyr GmbH, Німеччина, відповідає вимогам ДСТУ ЕN 1434 клас. Свідоцтво чинне до 22 вересня 2024 року (а.с. 42). Згідно з актом введення в експлуатацію вузла розподільчого обліку теплової енергії від 20.10.2020 року складеного представником ТОВ «Теплопостачсервіс», підрядником виконані роботи з монтажу вузла обліку теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , лічильник тепла типу Uitraheat T230 № 68481262 опломбовано в присутності представників споживача і постачальника послуг (а.с. 39). Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За змістом ч.1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.. Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.. Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно з п. 30 Правил споживач зобов`язаний зокрема оплачувати послуги в установлені договором строки. Зміст положення ч. 4 ст. 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та фактично споживав їх. Жодного разу не звертався до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останнього з приводу відмови від отримання таких послуг. Позивач стверджує, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати наданих комунальних послуг у сумі 17471,96 грн. та підтверджує вказану заборгованість довідкою №50/2-87Т від 16.11.2021 (а.с. 62). При дослідженні наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків. Позов ТОВ «Теплопостачсервіс» щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення підлягає задоволенню так як фактично відповідач має заборгованість перед позивачем. Відповідач [PERSON] , не подавши відзив на позов та не надавши докази належної оплати комунальних послуг або контррозрахунок заборгованості, не спростував вимоги позивача. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, згідно з розрахунком нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних, позивач має право відшкодувати: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 2171,60 грн; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 205,79 грн; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 986,78 грн; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 92,77 грн. Це підтверджується розрахунком позивача № 50/2-87Т/1 від 16.11.2021 (а.с. 64-65). З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved