Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовомдо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 37 989,77 гривень, судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року по справі відкрите провадження. 15 листопада 2021 року відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просила відмовити з тих підстав, що вона з 11.11.2010 року мешкала за адресою: [ADDRESS] , а отже послуги за адресою: [ADDRESS] , не отримувала, крім того просила в задоволенні позовних вимог за період з серпня 2015 року по квітень 2018 року залишити без задоволення через пропуск позивачем строку звернення до суду. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] було також надано відзив на позов, в якому вони просили в задоволенні позовних вимог відмовити через відсутність між ними та позивачем договірних правовідносин , а також через пропуск позивачем строку звернення до суду за період з серпня 2015 року по квітень 2018 року. Крім того, [PERSON] у відзиві вказала на те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , а отже, наданими послугами не користувалася. Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрите у зв`язку з тим, що на час підписання і подання позову відповідач [PERSON] вже помер. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у відзиві просила розглядати справу у її відсутність, в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] просили в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзивах та застосувати наслідки пропуску позовної давності до позовних вимог, крім того, не погодилися з нарахуванням оплати за гаряче водопостачання в жовтні 2019 року в сумі 4499,43 гривень. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ч. 2 ст. 11 ЦК України). За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної вланості належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Крім того, судом встановлено, що [PERSON] з 11.11.2010 року по 13.04.2017 року та з 02.11.2017 року по теперішній час була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.10.2011 року по теперішній час, що підтверджено копією паспортів долучених до відзивів. На підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , відповідачам надавалися послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води . Як вбачається з розрахунку Концерну «МТМ» відповідачі отримували комунальні послуги, однак не в повному обсязі сплачували їх , через що утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого опалення з 01 серпня 2015 року по 31 серпня 2021 року в сумі 33 490,34 гривень. Крім того, відповідачам нарахована заборгованість за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 4499,43 гривень. З розрахунку заборгованості вбачається, що в зв`язку з вчасно не повіреним лічильником гвп, споживач був переведений на норму споживання гвп: 0,10 л/добу на 1 особу з 01.02.2019 року, та з огляду на те, що з 01.04.2017 року в квартирі було зареєстровано 3 особи, розрахунок здійснений виходячи з норми споживання на трьох осіб. Крім того, у зв`язку з госповіркою лічильника 18.06.2019 року, відповідачам здійснено перерахунок з 19.06.21 по 30.09.2021. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 01.02.2019 року зареєстровані не були, що підтверджено матеріалами справи , гарячу воду не споживали , через що суд не погоджується з розрахунком наданим позивачем та вважає, що з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку суми заборгованості та наданого розрахунку, сума заборгованості за послуги з гарячого водопостачання повинна розраховуватися виходячи з реєстрації в квартирі однієї особи [PERSON] та має складати 4499,43/3 = 1499,81 гривень. Згідно статті 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов`язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги»споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Цивільні права особа здійснюються та виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 13, 14 ЦК України). Статтею 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України-власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.ст.7,9), Житлового кодексу України (ст. 162, ст. 64), Закону України «Про теплопостачання» (ст.19), п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 встановлений обов`язок для власника, сплачувати комунальні послуги. Отже, вищенаведене свідчить про те, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту надання послуг за надані послуги з централізованого опалення з 01 серпня 2015 року по 31 серпня 2021 року в сумі 33 490,34 гривень, і вказані обставини відповідачами не спростовані. Зокрема, судом не приймаються доводи [PERSON] про те, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона як власник зобов`язана здійснювати оплату послуг з централізованого опалення в силу вимог ст. 322 ЦК України, 162 ЖК України. З аналогічних підстав судом не приймаються доводи [PERSON] щодо її не проживання за місцем надання послуги з централізованого опалення. Разом з тим, суд вважає, що встановлену судом заборгованість за надану послугу з постання гарячої води в сумі 1499,81 гривень, належить стягнути саме з відповідача [PERSON] , оскільки нарахування вказаної послуги безпосередньо пов`язано з реєстрацією особи у житловому приміщенні. Щодо наданої відповідачами заяви про пропуск позивачем строку позовної давності , суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата за послуги з теплопостачання повинна вноситись щомісячно, за надані послуги за минулий місяць. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 21.10.2021 року. Таким чином, у межах строку позовної давності, за період 01.09.2018 року по 31.08.2021 року , відповідачі мають заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 23493,90 гривень ( 33490,34 гривень - 9996,44 гривень) , і вказана сума підлягає стягненню з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку. Крім того, з [PERSON] слід стягнути заборгованість за надану послугу з постання гарячої води в сумі 1499,81 гривень, відмовивши в задоволенні цієї частини позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] . Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам . Так, з кожного з відповідачів слід стягнути судовий збір за частково задоволені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі по 530,81 гривень з кожного ( 23 493,90 * 2270 / 37 989,77 / 3 = 467,94) . Крім того, з [PERSON] також слід стягнути додатково судовий збір за частково задоволену позовну вимогу щодо стягнення заборгованості за надану послугу з постачання гарячої води в сумі 89,61 гривень (1499,81 * 2270 / 37 989,77 = 89,61)

Outcome: partial