Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна посилаючись на те, що він народився [INFO] в м. Чернівці. Його батьками, які перебували в шлюбі, були: [PERSON] і [PERSON] , відповідно його прізвище та по-батькові було [PERSON] . 17.12.1977 року за актовим записом №623 Ленінського райРАЦСу м. Чернівці було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Він, [PERSON] , змінив прізвище та по-батькові на [PERSON] . Після чого в актовий запис про народження позивача № 2321 від 16 грудня 1953 року були внесені зміни щодо прізвища та по-батькові, йому видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09 лютого 1981 року, в якому зазначено, що [INFO] народився [PERSON] , його батько [PERSON] , мати [PERSON] . \~ \~ \~ \~Його мати [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина і спадкоємцем за законом є він, як син. Спадкове майно після смерті матері складалось з житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , на яке йому державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Гандабурою Г.П. 10 квітня 1997 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом. З цього часу він є одноосібним власником цього нерухомого майна, яким постійно користується, в будинку проживає та зареєстрований. Однак, в квітні 2021 року з витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу [PERSON] стало відомо про те, що 31.03.2008р. відповідно до рішення Чернівецького обласного суду б/н від 22 березня 1979 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою було накладено арешт на будинок [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження - 6905808; архівний номер: 21597CHERNOVTSY2, архівна дата: 24.03.1998р., дата виникнення: 22.03.1979р., № реєстру: 293-21, внутр. №F70115924EF22262526, коментар: 3-36). На момент накладення арешту власником будинку була мати позивача [PERSON] ( [PERSON] ), до якої до часу її смерті [INFO] протягом 17 років ніхто ніяких майнових претензій не пред`являв. Також йому, як власнику цього будинковолодіння, з 1997 року і до даного часу ніхто ніколи жодних претензій чи майнових вимог не пред`являв, тому він не знав і не міг знати про накладене обтяження на це нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Для з`ясування причин накладення арешту та вирішення питання щодо скасування обтяження на майно ним було надіслано ряд адвокатських запитів. Так, 01 червня 2021 року було надіслано на юридичну адресу Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області адвокатський запит №43 від 31 травня 2021 року з проханням надати належним чином завірену копію рішення Обласного суду м. Чернівці б/н від 22 березня 1979 року, на підставі якого було накладено арешт на будинок за адресою: [ADDRESS] . 05 липня 2021 року отримано відповідь за №361/01-17 від 30 червня 2021 року з Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області, куди Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою було переадресовано цей запит за належністю, в якій зазначено, що згідно запису в реєстрі для реєстрації заборон та арештів Першої чернівецької державної нотаріальної контори за 1979 рік № з/п 3, який зберігається в Державному нотаріальному архіві у Чернівецькій області, зареєстровано заборону відчуження на невизначене майно, накладену 22 березня 1979 року за вимогою Чернівецького обласного суду, дата одержання повідомлення 22 березня 1979 року. Особу, яка одержала позичку та місце знаходження будівлі, зазначено: ГИЗУЛА, вулиця Заставнянська, 25-а. Інших даних в реєстрі для реєстрації заборон та арештів не зазначено, документів, на підставі яких накладено заборону відчуження, до Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області не передавалось. 01 червня 2021 року також було надіслано на юридичну адресу Чернівецького апеляційного суду адвокатський запит №45 від 31 травня 2021 року з проханням надати копію рішення Чернівецького обласного суду б/н від 22 березня 1979 року про накладення арешту на будинок [ADDRESS] , на який отримано відповідь від 03.06.2021 року за №01-20/2021-вих. про те, що за актом приймання-передачі від 17.06.2003 року в Державний архів Чернівецької області на зберігання передані документи за 1945 1987 роки, тому надати копію рішення не можуть . Після отримання цієї відповіді було надіслано адвокатський запит №76 від 30.08.2021 року в Державний архів Чернівецької області з таким же проханням про надання копії рішення Чернівецького обласного суду б/н від 22 березня 1979 року про накладення арешту на будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , на який відповіддю від 17.09.2021 року №01-11/4327 надіслано копію постанови президії Чернівецького обласного суду від 29.03.1979 року, однак ця постанова немає відношення до накладення арешту, оскільки має іншу дату та стосується направлення справи на новий розгляд. Рішення, постанови чи повідомлення Чернівецького обласного суду від 22.03.1979 р. про накладення арешту на будинок не надіслано, воно також не збереглося і в нотаріальній конторі в паперовому варіанті, тому невідомо по якій справі судом було вирішено питання про забезпечення і чи вирішувалось це питання по конкретній справі взагалі, у зв`язку з чим неможливо звернутись до суду з клопотанням в порядку ст.158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову. 12 жовтня 2021 року він звернувся до Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області з вимогою про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна (арешту) будинку [ADDRESS] та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На цю вимогу отримав відповідь нотаріальної контори від 27.10.2021 року №1208/01-16, в якій зазначено, що державним нотаріусом не може бути припинено обтяження (арешт) цього нерухомого майна у зв`язку з відсутністю визначених законом підстав з посиланням на ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому з цього питання необхідно звернутись до суду. А тому просив скасувати обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна\~6905808, архівний номер: 21597CHERNOVTSY2, архівна дата: 24.03.1998р., дата виникнення: 22.03.1979р., № реєстра: 293-21, внутр. №F70115924EF22262526, коментар: 3-36, та виключити цей запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 січня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачці строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності та задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, однак на компенсації судових витрат не наполягає, заяви на відшкодування витрат на правову допомогу подаватися не буде. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій просить справу розглянути в його відсутність, рішення залишив на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] в м. Чернівці, про що Чернівецьким міським відділом РАЦС в книзі реєстрації актів про народження 16 грудня 1953 року зроблено актовий запис за №2321. Його батьками, які перебували в шлюбі, були: [PERSON] і [PERSON] , відповідно прізвище та по-батькові позивача було [PERSON] . 17 грудня 1977 року за актовим записом №623 Ленінського райРАЦСу м. Чернівці було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.12.1977р. (а.с.12). Позивач [PERSON] змінив прізвище та по-батькові на [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по-батькові Ленінського райРАЦС м. Чернівці зроблено 31 січня 1981 року актовий запис за №13, що підтверджується копією свідоцтва про зміну прізвища, імені, по-батькові серії [NUMBER] від 31.01.1981р. (а.с.13). Після чого в актовий запис про народження позивача № 2321 від 16 грудня 1953 року були внесені зміни щодо прізвища та по-батькові, йому видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09 лютого 1981 року, в якому зазначено, що [INFO] народився [PERSON] , його батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.14). \~ \~ \~ \~Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що у відділі РАГСУ Чернівецького міськвиконкому 17 лютого 1996 року зроблено актовий запис за № 350 (а.с.15). Після смерті матері відкрилась спадщина і спадкоємцем за законом є її син - позивач. Спадкове майно складалось з житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтво про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Гандабурою Г.П. 10 квітня 1997 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.16). З цього часу позивач є одноосібним власником цього нерухомого майна, яким постійно користується, в будинку проживає та зареєстрований. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу 31.03.2008р. відповідно до рішення Чернівецького обласного суду б/н від 22 березня 1979 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою було накладено арешт на будинок [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження - 6905808; архівний номер: 21597CHERNOVTSY2, архівна дата: 24.03.1998р., дата виникнення: 22.03.1979р., № реєстру: 293-21, внутр. №F70115924EF22262526, коментар: 3-36) (а.з.11). На момент накладення арешту власником будинку була мати позивача. Статтею 1 Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до \~ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ статті 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст.321 ЦК України право власності\~є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до цих вимог закону позивач [PERSON] не може бути обмежений у здійсненні свого права власності на будинковолодіння [ADDRESS] , яке є непорушним, однак, накладення обтяження на його майно ще в 1979 році з невстановлених на даний час підстав обмежує його у здійсненні цього права. 12 жовтня 2021 року [PERSON] звертався до Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області з вимогою про скасування обтяження та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та отримав відповідь нотаріальної контори від 27.10.2021 року №1208/01-16, в якій зазначено, що державним нотаріусом не може бути припинено обтяження (арешт) цього нерухомого майна у зв`язку з відсутністю визначених законом підстав з посиланням на ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.18). У відповідності до \~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно\~статті 74 Закону України «Про нотаріат»\~ одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до\~п.5 ч.1 ст.2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Статтею 10 цього Закону до державних реєстраторів віднесено нотаріусів. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст.26 цього Закону записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Пунктом 1 частини 2 статті 27 цього Закону встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~ наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5,\~нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема за рішенням суду. Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~№3502/5\~від 12.12.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року за №1429/20167, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. Отже, у відповідності до цих вимог законодавства позивач [PERSON] позбавлений можливості надати відповідачу документи, що можуть мати інформацію про підстави накладення заборони на відчуження майна позивача та необхідність її продовження, а також документи про підстави скасування заборони на відчуження нерухомого майна, яке вже з 1997 року належить йому на праві власності. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved