Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Представник [PERSON] 22.02.2022 звернулася до суду з указаною заявою в інтересах заявника [PERSON] та просила видати відносно [PERSON] обмежувальний припис, строком на 6 місяців, із застосуванням визначених у заяві заходів тимчасового обмеження прав кривдника. В обґрунтування заяви зазначала, що разом з чоловіком, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований та періодично проживає їх син, [PERSON] , хоча згідно з рішенням суду останнього висилили з займаного житлового приміщення. [PERSON] постійно зловживає алкогольними напоями, у зв`язку з чим стає агресивним, ображає нецензурними словами батьків, погрожує фізичною розправою, виносить з будинку цінні речі, нищить майно, відбирає пенсію, не бере участі в оплаті комунальних послуг та утриманні житла, вигонить батьків з будинку. Перебуваючи у постійному стані тривоги та страху за власне життя, заявниця з чоловіком вимушені тікати з власного житла та проживати у літній кухні, спати одягненими, щоб у разі чергової сварки чи нападу на них, вибігти на вулицю та втекти. [PERSON] раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього, а також до кримінальної відповідальності, перебував на профілактичному обліку у поліції, та, попри все, продовжує систематично чинити психологічне, фізичне та економічне домашнє насильство як щодо заявниці, так і щодо батька. Заявниця 01.02.2022 та 02.02.2022 повторно зверталася до органів поліції у зв`язку з вчиненням [PERSON] домашнього насильства щодо неї за місцем проживання. Щодо останнього складено 03.02.2022 протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 12.02.2022 інспектором СПДН ВП КРУП видано терміновий заборонний припис щодо [PERSON] , оскільки ним 11.02.2022 за адресою проживання знову вчинено домашнє насильство відносно матері, заявниці [PERSON] . Термін заборонного припису сплив 22.02.2022. З метою запобігання продовження чи повторного вчинення домашнього насильства [PERSON] щодо заявниці та інших членів родини, недопущення настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також можливої загибелі заявниці від дій кривдника, остання вимушена звернутися до суду з указаною заявою про видачу обмежувального припису. У ході судового засідання заявник [PERSON] , представник [PERSON] , яка діє в її інтересах на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 153 від 18.02.2022, кожна окремо, заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні вказуючи на те, що [PERSON] здійснює психологічне та фізичне насильство над [PERSON] , перетворює умови проживання в будинку для всієї родини на нестерпні та небезпечні. Заінтересована особа: [PERSON] , просив задовольнити заяву про встановлення обмежувального припису. Пояснив, що випадки домашнього насильства у родині, з боку їх сина [PERSON] , носять систематичний характер. Жертвами домашнього насильства, яке виражається як у фізичній формі, так і в постійних погрозах і образах, є його дружина та мати [PERSON] , [PERSON] , а також він особисто. [PERSON] не бажає самостійно залишати їх помешкання, тому, з метою убезпечити себе від подальшого домашнього насильства, він з дружиною вимушені залишити будинок і жити у літній кухні. На його думку, за даних обставин, існують реальні ризики та загрози для психологічного та фізичного здоров`я як його, так і [PERSON] , подальше контактування та спільне проживання з сином може призвести до невідворотних наслідків та становити небезпеку для їх життя, оскільки створювані умови проживання в родині [PERSON] є нестерпними та небезпечними. Заінтересована особа: [PERSON] до суду не з`явився. Повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надав. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, неявка учасників, зважаючи на їх належне повідомлення та відсутність заяв про відкладення судового розгляду з поважних причин, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11) Сторони зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2018 [PERSON] виселено з указаної квартири. Підставою для прийняття цього рішення слугувало систематичне порушення [PERSON] правил співжиття з позивачем, матір`ю [PERSON] та її сім`єю, протиправна поведінка відповідача, яка робила неможливим для інших осіб проживання з ним в одному помешканні, заходи запобігання і громадського впливу виявились для відповідача безрезультатними (а.с.29-31). У судовому засіданні встановлено, що упродовж 2016-2022 років [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень за ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення домашнього насильства відносно своїх батьків за місцем проживання: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, останнього взято на профілактичний облік за категорією «Сімейний насильник». Згідно з характеристиками ДОП СП Криворізького РВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області Прокопенко О.М., [PERSON] проживає разом з батьками в квартирі [ADDRESS] , ніде не працює, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого чинить домашнє насильство в сім`ї, веде аморальний спосіб життя (а.с.22-28,32-38). Щодо [PERSON] 03.02.2022 складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП про повторне вчинення домашнього насильства відносно матері, [PERSON] , які перебувають на розгляді в Криворізькому районному суді Дніпропетровської області. Окрім того, по факту вчинення повторного домашнього насильства щодо матері, [PERSON] , 11.02.2022 за місцем проживання останньої, 12.02.2022 винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] , строком на 10 діб, проте психологічне насильство щодо постраждалої особи [PERSON] з боку [PERSON] не припиняється і дотепер (а. с. 38). Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію\~домашньому насильству». Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII (далі за текстом Закон № 2229-VIII) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства. Перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, визначений ч. 2 ст. 3 Закону № 2229-VIII, серед яких мати (батько). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Як визначено п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 статті 26 вказаного Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 2229-VIII, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону вказано, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Таким чином, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису необхідно встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Встановивши вказані обставини справи, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про безумовну доведеність застосування до [PERSON] , з боку її сина, [PERSON] психологічного насильства, що негативно впливає на її фізичний та психологічний стан. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що випадок фізичного та психологічного насильства відносно заявниці, який мав місце 11.02.2022, не був одиничним, оскільки [PERSON] часто ставала безпосередньою жертвою домашнього насильства, зокрема психологічного, а також свідком домашнього насильства щодо інших членів родини, перебувала в постійному страху, а тому, суд приходить до висновку про доведеність існування обґрунтованих ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства щодо неї. Разом з тим, суд приймає до уваги, що встановлення обмежувального припису є тимчасовим заходом виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , видавши обмежувальний припис на строк шість місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved