Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Заявники, звернулися в суд з даною заявою, в якій просять ухвалити рішення суду, яким встановити факт родинних відносин та факт належності правовстановлюючого документу. Обгрунтовуючи подану заяву, заявники вказують, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй майно, в тому числі на земельні ділянки, належні їй на підставі Державних актів. Маючи намір отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері, заявники звернулися до приватного нотаріуса, проте їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як існують розбіжності у написанні прізвища їх матері в свідоцтвах про народження, а також Державному акті, на підставі якого їй належала земельна ділянка, яку вони мали намір успадкувати. Заявники, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, проте надали заяви про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи, Джулинської сільської ради, сільський голова Швець П., в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнає. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку, розміром 2,08 га, що знаходиться на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №020982. Згідно довідки №1560 від 27.08.2021 року, виданої Джулинською сільською радою, спадкоємцями за заповітом на майно померлої [PERSON] , є її діти, зокрема [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Згідно копії заповіту від 20.08.2013 року, вчиненого [PERSON] [INFO] , остання здійснила таке розпорядження: земельну ділянку, розміром 2,08 га, в межах згідно плану, що знаходиться на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується державним актом на право приватно власності на землю серії ІІІ-ВН №020982, виданого Бершадською райдержадміністрацією Вінницької області від 29.03.2002 року заповіла [PERSON] , та [PERSON] . Згідно копії заповіту від 20.08.2013 року, вчиненого [PERSON] [INFO] , остання здійснила таке розпорядження: земельну ділянку, розміром 2,0851 га, в межах згідно плану, що знаходиться на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується державним актом на право приватно власності на землю серії ЯБ №682076, виданого Бершадською райдержадміністрацією Вінницької області від 15.08.2006 року заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно копії Державного акту на прав власності на земельну ділянку серії ЯБ №682076, [PERSON] , на підставі рішення Бершадської районної державної адміністрації належить земельна ділянка, площею 2,0851 га, розташована на території Джулинської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зі змісту поданої заяви вбачається, що у заявників виникли труднощі у оформленні своїх спадкових прав після смерті їх матері [PERSON] , зокрема через розбіжності у написанні її прізвища в свідоцтві про смерть та Державному акті на прав приватно власності на землю серії 111-ВН №020982, а також у зазначені прізвища імені по батькові померлої матері і в свідоцтвах про народження заявників. Так, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1976 року, вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] .. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 10.10.1948 року [PERSON] , одружилася з [PERSON] , після чого їй було присвоїно прізвище " [PERSON] ". Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бершадським РВ УМВС України у Вінницькій області він був виданий 05.08.2002 року [PERSON] , [INFO] . Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №020982, [PERSON] , на підставі рішення Бершадської районної державної адміністрації належить земельна ділянка, площею 2,08 га, розташована на території Джулинської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , вбачається, що матір`ю [PERSON] , вказано [PERSON] .. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , вбачається, що матір`ю [PERSON] , вказано [PERSON] .. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , вбачається, що матір`ю [PERSON] , вказано [PERSON] .. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що 05.02.1975 року [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрували шлюб, після укладення якого їй присвоїно прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право безперешкодного звернення людини до суду за захистом своїх прав гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36). Порядок розгляду справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України, зокрема щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Як визначено у ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України і не є вичерпним. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Суд має право встановлювати юридичні факти тільки за додержання таких умов: а) це мають бути юридичні факти, тобто такі, які тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин; б) заявниками у цих справах можуть бути тільки громадяни; в) коли чинне законодавство допускає судовий порядок встановлення даного факту; г) коли в іншому порядку його встановити не можна; ґ) при встановленні факту не повинен вирішуватися спір про право. При вирішенні питання про цивільну юрисдикцію справи суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначені факти, які у даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. З роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявникам для оформлення спадщини. Без встановлення вказаного факту родинних відносин заявники позбавлені можливості отримати спадщину.Таким чином, заявники скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та надав про це відповідні докази. Виходячи з викладеного та здійснюючи аналіз поданих доказів, суд приходить до висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON] , про що, зокрема, свідчать надані суду докази, а тому цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оскаржується і має для заявників юридичне значення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Розбіжності в написанні прізвища матері заявників, на переконання суду, не можуть свідчити про відсутність родинних зв`язків між померлою [PERSON] та заявниками, оскільки факт родинних відносин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Крім того, згідно з п.5 ч.2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявники у інший спосіб не можуть довести факт належності померлій [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-ВН за №020982, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява і в цій частині є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки факт належності правовстановлюючого документа, заявникам потрібно, щоб уникнути проблем під час оформлення спадщини після її смерті та можливості вільно користуватись та розпоряджатись в подальшому даним майном.

Outcome: approved