Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, не надає належної та систематичної допомоги на утримання дитини та позивача, яка позбавлена можливості працювати, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в poзміpi 1/4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в розмірі 1/6 частини з вcиx видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, оскільки позивач позбавлена можливості утримувати себе самостійно, перебуває в декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним 3-х років.. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує сплачувати аліменти на дитину, а в частині вимог щодо стягнення аліментів на утримання матері просив відмовити. Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис №823 (а.с.7). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 09.12.2021 року малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох річного віку. Позивач не має доходу та потребує матеріальної підтримки. Відповідач не надає добровільно допомогу дитині і позивачу. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved