Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 60376,90 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 15 лютого 2019 року в м. Києві за участю автомобіля «Пежо Партнер», д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «ОТП Лізинг» під керуванням [PERSON] , автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автобуса марки «Богдан», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Пежо Партнер» д.н.з [NUMBER] та ПрАТ «СК «Арсенал страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №605/18-Т/Ц2 від 18.05.2018. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.04.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Власник транспортного засобу «Пежо Партнер» д.н.з. [NUMBER] звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 15.02.2019. На підставі поданої заяви та наданих потерпілою стороною документів, було складено страховий акт №006.00270819-1 від 18 червня 2019 року. На підставі вищезазначеного Страхового акту, страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 116753,18 грн. Оскільки цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу «Богдан», д.н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ8025586, виданого ПрАТ «УАСК АСКА», яка несе відповідальність в межах ліміту з вирахуванням франшизи, та значення коефіцієнта фізичного зносу, ПрАТ «УАСК АСКА» здійснило виплату в розмірі 56376,59 грн, у позивача виникло право на пред`явлення регресного позову. У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив суд врахувати, що являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом другої групи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 18 травня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №605/18-Т/Ц2, за умовами договору, об`єктом страхування є, зокрема, транспортний засіб - автомобіль «Пежо Партнер», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 6-15). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Відповідно ч. 1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с. 27) Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: « [PERSON] 15 лютого 2019 року о 18 год 05 хв в м. Києві по просп. Голосіївському, 90, керуючи автобусом «Богдан А-09201» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо партнер» д.н.з. [NUMBER] , та безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з Міцубісі Педжеро, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 2.3 б, 13.1 ПДР України. Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно страхового акту №006.00270819-1 від 18 червня 2019 року, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхуванняо» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ТОВ «ОТП Лізинг» у розмірі 116753,18 грн. (а.с.32), факт виплати підтверджується платіжним дорученням №35302040 від 21 червня 2019 року (а.с. 39). Також установлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Богдан» д/н [NUMBER] - відповідача по справі, на момент ДТП застрахована ПрАТ «УАСК АСКА». Згідно платіжного доручення № 7802 від 20 серпня 2019 року ПрАТ «УАСК АСКА здійснило частину виплати страхового відшкодування згідно регресної вимоги позивачу у розмірі 48000,00 грн (а. с. 46). Як вбачається з картки рахунку № 7196 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» , 8376,59 грн - зараховано взаємозаліком (а.с. 45). Таким чином, ПрАТ «УАСК АСКА» здійснило виплату в розмірі 56376,59 грн. Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» правомірно пред`явило позовні вимоги до [PERSON] про відшкодування шкоди, оскільки, відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 15 лютого 2019 року. На підставі страхового акту, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 60376,90 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно платіжного доручення №3807696 позивачем за подання позову було сплачено 2481,00 грн (а.с. 5). Згідно п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідач [PERSON] являється інвалідом 2 групи довічно, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER] від 01 серпня 2019 року. Таким чином, заявник [PERSON] звільнений від сплати судового збору за розгляд поданої заяви. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею ч. 6 ст.141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. За таких підстав, оскільки позивач сплатив при зверненні до суду судовий збір у сумі 2481 грн., позовні вимоги позивача задоволені повністю, а відповідач є інвалідом другої групи, компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України витрати на сплату судового збору в розмірі 2481 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено, витрати які поніс позивач на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на його користь. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Як вбачається з матеріалів цивільної справи, у ній наявний оригінал ордеру ПТ № 032310 на надання правової допомоги Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал страхування» адвокатом Даниловим А.Г. (а.с.47). У акті наданих послуг правової допомоги наведено перелік наданих клієнту послуг та надано розрахунок вартості робіт (а.с.41). Відповідно до платіжного доручення № 3807664 від 21 січня 2022 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» сплатила адвокату Данилову А.Г. 7000,00 грн (а.с.42). Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved