Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька - [PERSON] . Однак, в заповіті прізвище заповідача [PERSON] помилково замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] » у той час як у свідоцтві про смерть, посвідченні ветерана праці, пенсійному посвідченні, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, свідоцтві про встановлення батьківства, свідоцтві про її народження, його паспорті його прізвище вказано « [PERSON] ». Тобто, при друкуванні заповіту була допущена технічна помилка у написанні прізвища заповідача. Вказує на те, що вона подала заяву про прийняття спадщини, але в результаті розбіжностей у написанні прізвища заповідача у заповіті, нотаріусом з цих підстав їй було відмовлено, однак вона бажає на теперішній час розпорядитися своїм майном, тому вона змушена звертатися з цією заявою до суду та просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] заповіту, складеного ним 01 березня 2003 року від імені [PERSON] , посвідченого 01 березня 2003 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської нотаріальної контори Жуковою Ю.Ю. за реєстровим № 3-613 на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник надала до суду заяву в якій вимоги підтримує в повному обсязі та просить провести розгляд справи за її відсутності. Заінтересовані особи надали до суду заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розгляд вказаної справи проводиться з дотриманням ст. 315 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська від 01 жовтня 1997 року (а. с. 9). Матеріалами справи підтверджено, що батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , а мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська від 01 жовтня 1997 року (а.с. 10). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 2702 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03 березня 2021 року (а. с. 13). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 14 жовтня 2004 року [PERSON] з 04 січня 2004 року перебував на пенсії за віком (а. с. 11). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 30 листопада 2020 року серії [NUMBER] , виданого Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Разом з тим, в матеріалах справи наявний заповіт, складений 01 березня 2003 року, посвідчений державним нотаріусом Другої дніпропетровської нотаріальної контори Жуковою Ю.Ю. за реєстровим № 3-613, від імені [PERSON] , [INFO] , який заповідав усе своє майно [PERSON] (а. с. 7). Таким чином, під час оформлення заповіту прізвище заповідача зазначено як « [PERSON] », що не співпадає із вищезазначеним документами, долученими заявником до матеріалів справи, де прізвище заповідача вказано в усіх документах як « [PERSON] ». Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки забезпечує їй реалізацію майнових прав. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звернено увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, зокрема, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої дніпропетровської нотаріальної контори Жуковою Ю.Ю. 01 березня 2003 року та зареєстрований у реєстрі за № 3-613, відповідно до якого заповідач заповідав усе своє майно [PERSON] , в якому помилково вказано його прізвище « [PERSON] », замість « [PERSON] ». З огляду на зазначене вбачається, що обставини, викладені у заяві знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, яка підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved