Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , виданого Першою Тернопільською держаною нотаріальною конторою 14 серпня 1997 року за реєстровим № 3-4415 [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] вказує на те, що [INFO] померла її баба - [PERSON] . 21.10.2021 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 851/2021 за заявою сина померлої [PERSON] № 2106 про відмову від прийняття спадщини. Також 21.10.2021 у встановлений законом порядок заявник звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку із наявними розбіжностями у прізвищі спадкодавця у поданих заявницею документах, відтак, вона не в змозі оформити належним чином своїх спадкових прав в нотаріальній конторі на спадкове майно після її смерті баби - [PERSON] , а тому просить заяву задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2022 залучено до участі у справі заінтересованих осіб: [PERSON] , Першу Тернопільську державну нотаріальну контору, Тернопільську міську раду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був неодноразово належним чином повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, із змісту заяви вбачається, що Тернопільська міська рада при розгляді справи покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини: Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.1997, виданого Першою Тернопільською державної нотаріальної конторою, зареєстрованого у реєстрі за №3- 4415, [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] є спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , а саме, квартири [ADDRESS] . Згідно реєстраційного посвідчення, посвідченого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації та зареєстрованого в реєстровій книзі за № 178, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Першою Тернопільською державної нотаріальної конторою 14.08.1997 за реєстром №3-4415. Відповідно до довідки №3227 виданої ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» 22.12.2021, згідно обліку технічної інвентаризації ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль) станом на 29.12.2012 власник квартири [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 14.08.1997 за реєстром № 3-4415. 11.06.2021 [PERSON] , [INFO] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 12.06.2021. Як слідує із паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області05.01.2000, останній виданий на ім`я « [PERSON] , [INFO] ». При цьому російською мовою прізвище, ім`я, по батькові останньої вказано « [PERSON] ». Також у даному паспорті громадянина України є запис від 18.04.1959 щодо місця реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки про присвоєння ідентифікайного номера виданої Державною податковою інспекцією, [PERSON] одержала ідентифікайний номер [NUMBER] . Відповідно до посвідчення про призначення пенсії [NUMBER] від 26.11.1996 та посвідчення дитини війни № [NUMBER] від 16.08.2005, такі видані [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 124/02-31 від 21.01.2022, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з розбіжністю у прізвищі спадкодавця в свідоцтві про смерть [PERSON] та свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 14.08.1997 за реєстровим №3-4415, виданого на ім`я [PERSON] . Як вбачається із вказаної постанови, 21.10.2021 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 851/2021 за заявою про відмову від прийняття спадщини № 2106 сина померлої [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) сформованої при заведенні спадкової справи, [PERSON] заповітів не складала. [PERSON] спадщину прийняла, подавши до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за законом 21 жовтня 2021 року за № 2107. Крім [PERSON] інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину немає. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (пункти 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що розбіжності наявні у написані прізвища спадкодавця [PERSON] у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 05.01.2000, свідоцтві про смерть серії [NUMBER] та свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 14.08.1997 за реєстровим №3-4415, викликані різним перекладом прізвища з російської мови на українську службовою особо, яка здійснювала видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказані розбіжності позбавляють можливості заявника права на оформлення своїх спадкових справ у встановленому законом порядку. За таких обставин, судом встановлено та не викликає жодних сумнівів факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 14.08.1997 за реєстровим №3-4415 [PERSON] , померлій [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 14.08.1997 за реєстровим №3-4415, [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованими особами немає, а беручи до уваги той факт, що заявник є спадкоємцем після смерті [PERSON] та юридично оформити спадщину у неї немає можливості, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved