Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину. Зазначала, що уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований 16.11.2019 року Сторожинецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області, а/з №158. Від подружнього життя у них є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Посилається на те, що сімейні стосунки не склалися. Причиною розпаду сім`ї стали діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого часто виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх син, що негативно впливає на його психічний стан та спричиняє душевні страждання, відповідач під час сварок веде себе аморально, словесно ображаючи її. Подружжя останні 1,5 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, крім того, він проживає у своєї матері разом з іншою жінкою, яку називає своєю дружиною. Вважає, що шлюб набув формального характеру. Просить шлюб, укладений з відповідачем, розірвати, стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судовий збір. Крім того, просить визначити місце проживання сина [PERSON] разом з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому, просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов не подано. У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 16.11.2019 року Сторожинецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області, а/з №158, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно 30.12.2021 року. Відповідно до копії витягу з резюме із реєстру актів про народження, виданого 27.02.2020 року мерією м. Монфальконе Республіки Італія, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в мерії м. Монфальконе, батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка бажає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо протягом останнього півтора року. Суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, примирення неможливе, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Таким чином, вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, згідно зі ст.182 СК України, враховує, зокрема: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 грн., з 1 липня - 2201 грн., з 1 грудня - 2272 грн. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, виходячи з того, що утримання дітей є обов`язком батьків, матеріальне забезпечення дитини не може бути меншим від встановленого законом прожиткового мінімуму відповідно до її віку, як встановлено дослідженими доказами неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від оплати якої позивачка звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір», а також стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Щодо вимоги позивачки про визначення місця проживання сина [PERSON] разом з нею, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки син і так проживає з матір`ю та немає спору між сторонами про місце його проживання. На підставі ст.ст.24, 110, 112, 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: partial