Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона посилалася на те, що 15.12.1984 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Комарівською сільською радою, Вінницького району, Вінницької області актовий запис №13 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки і ведення спільного господарства припинено між сторонами більше чотирьох років тому. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язків, а також зловживання відповідачем спиртних напоїв. Хоча сторони і проживають в одному будинку, але вже багато років не пов`язані спільним побутом. В зв`язку з чим, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні ніяких заяв, клопотань про надання строку для примирення сторін не заявляв. Натомість зазначив, що відповідач та позивач спільного господарства не ведуть вже майже чотири роки. Разом з тим, зазначив, що між сторонами є майновий спір. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 15.12.1984, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.12.1984, шлюб зареєстрований Комарівською сільською радою, Вінницького району, Вінницької області актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу [PERSON] своє дошлюбне прізвище змінила на « [PERSON] » (а.с. 4). Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом не приймаються доводи відповідача [PERSON] , щодо існування між сторонами майнового спору, оскільки вирішення вказаного спору не впливає на вирішення спору про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. ст.110,112 СК України та

Outcome: approved