Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 09.08.2021 року на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] , з ј розміру заробітку (доходу) платника аліментів до 1/6 частини розміру доходу платника аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що не погоджується із розміром аліментів, який з нього стягується. Зазначає, що розуміє обов`язок як батько дитини брати участь у матеріальному забезпеченні доньки, проте перебуває у скрутному матеріальному становищі, єдиним доходом є пенсія в разі втрати годувальника на утримання сина. Дані кошти мають спеціальне призначення та не можуть бути джерелом сплати аліментів. На праві власності позивача не перебуває жодного рухомого чи нерухомого майна. У судове засідання позивач не з`явився, у заяві від 07.02.2022 року просив справу розглядати за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача подала до суду заяву від 22.03.2022 року про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову заперечила, оскільки позивачем не доведено факту не можливості сплати аліментів на дитину згідно судового наказу, а наявність інших дітей не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рівненським міським судом Рівненської області винесено судовий наказ від 09.08.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. У статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Роз`яснення пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що від шлюбу з [PERSON] у позивача народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області 22.11.2011 року, та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 27.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 18.01.2019 року Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з довідки вих.№ 617 від 21.10.2021 року, виданої [PERSON] , останній знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Надвірнянську об`єднане управління ПФУ і отримує пенсію в разі втрати годувальника на утримання [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи не містять жодних даних про те, в якому саме матеріальному становищі знаходився позивач на час прийняття рішення про стягнення аліментів, що унеможливлює встановлення факту погіршення майнового стану в порівнянні з тим, який існує на тепер. Батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Це відповідає інтересам дитини та захищає її права. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства. Судовий наказ про стягнення аліментів є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України. Відповідно до ст.182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Проте, враховуючи, що на момент винесення судового наказу, про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2020 року народження у позивача на утриманні перебувала інша дитина [PERSON] , 2012 року народження, слід зменшити розмір аліментів з ј частки заробітку (доходу) на 1/5 частки заробітку (доходу). У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати пов`язані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: partial