Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Свалявськогог районного суду від 24.04.2020року. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує доньку. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається. А тому, просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повнолітття. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, та ухвалити рішення суду, яким стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки він ніде не працює, на даний час перебуває на обліку в Свалявському райцентрі зайнятості населення, починаючи з часу розірвання шлюбу постійно займається вихованням дитини, так як кожен день доньку забирає до себе, кожен місяць позивачці посилає грошові перекази, постійно купляє для дитини необхідні продукти харчування та повністю одягає її. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступне. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Ст.ст. 8, 11 Закону України " Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до 9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ст. ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Свалявського районного суду від 24.04.2020року (справа №306/350/20) (а.с.5-6), у шлюбі в подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач (а.с.4). Пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач на підтвердження розміру аліментів не надала доказів того, що несе додаткові витрати на утримання дитини. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач добровільно сплачував регулярно аліменти, що не може свідчити про невиконання відповідачем аліментних зобов`язань відносно дитини, відповідач на даний час не працює, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення - слід стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. В задоволенні решта позову відмовити.

Outcome: approved