Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~У лютому 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 11 червня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Від шлюбу в них є син [PERSON] , [INFO] . На даний час син є малолітньою особою, тому проживає разом з нею в будинку [ADDRESS] . Дитина відвідує школу, гуртки, вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини, її розвитком, влаштовує йому відпочинки, виховує та піклується про нього, у неї з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Отже, за спільною домовленістю з відповідачем, дитина залишається проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~Спочатку після укладення шлюбу сімейне життя з відповідачем складалося добре, проте протягом останніх років сімейні стосунки між ними погіршилися з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, стали зовсім чужими людьми. \~ \~ \~ \~З відповідачем сімейного життя не ведуть з травня 2020 року, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. \~ \~ \~ \~Отже, шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. \~ \~ \~ \~Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. \~ \~ \~ \~Вважаю за необхідне зазначити також про те, що вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними не принесли жодних результатів. \~ \~ \~ \~Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом відсутній. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , визначити місце проживання дитини з матір`ю та стягнути з відповідача в її користь судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнає, погоджується розірвати шлюб з позивачкою. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що з 11 червня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 10. Від шлюбу в них є син [PERSON] , [INFO] . З травня 2020 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Протягом останніх років сімейні стосунки між ними погіршилися з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, стали зовсім чужими людьми. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Малолітнього сина сторін суд залишає проживати з матір`ю. Процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути в користь позивачки з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved