Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 125780, вчинений 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 49 621,16 грн заборгованості за тілом кредиту, 14 107,23 грн заборгованості за відсотками та комісією, 1 048,78 грн заборгованості за штрафними санкціями, 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 908,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.\~ Позов обґрунтований тим, що 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 125780 на кредитному договорі № 500814371 від 26.02.2019, укладеному між АТ «Альфа-Банк» та позивачем. На примусовому виконанні у приватного виконавця Ярмоленка О.В. перебуває виконавче провадження № 67605008, відкрите постановою від 22.11.2021 про примусове стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 64 827,17 грн на підставі вищевказаного\~ виконавчого напису. В рамках виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про накладення арешту на все майно позивача, внаслідок яких останній був позбавлений можливості вільно володіти та розпоряджатися належним йому на праві власності майном, у тому числі коштами, що містяться на відкритих рахунках в банках. Про наявність виконавчого провадження та здійснення щодо позивача виконавчих дій, останній дізнався випадково, отримавши відмову у здійсненні транзакції внаслідок блокування карткових рахунків. Позивач зазначає, що жодної вимоги від відповідача про наявність заборгованості та про намір задовольнити вимоги шляхом вчинення виконавчого напису не отримував. Позивач вважає, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, жодних заперечень щодо правомірності вимог стягувача під час вчинення вказаного виконавчого напису позивач заявити не міг, також був позбавлений права на врахування його інтересів та оспорювання безспірності вимог відповідача, порушено порядок вчинення нотаріальної дії, виконавчий напис на кредитному договорі у простій письмовій формі вчинено незаконно, тому вказаний виконавчий напис вчинений є таким, що не підлягає виконанню. 01.02.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В частині стягнення витрат на правову допомогу задовольнити шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в рахунок погашення частини заборгованості за кредитним договором у розмірі суми, яку позивач просить в рахунок стягнення витрат на правову допомогу. Представник відповідача зазначив, що на адресу позивача 24.01.2022 було надіслано заяву-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог. Також представник відповідача вказав, що станом на дату написання відзиву у позивача наявна непогашена заборгованість за кредитним договором № 500814371 від 26.02.2019 у розмірі 64 777,17 грн, зобов`язання по виплаті кредитних котів не виконані та не виконуються. Отже, позивачу було надано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, у зв`язку з чим, вимоги позивача по сплаті правової допомоги можна вважати виконаними 24.01.2022. Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення. Таким чином, відповідачем виконано зарахування зустрічних однорідних вимог щодо сплати позивачем частини заборгованості в\~ сумі 10 000,00 грн згідно договору № 500814371 від 26.02.2019, внаслідок чого заборгованість позивача становить 54 77,17 грн. Щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню представник відповідача зазначив наступне. 26.02.2019 між позивачем та АТ «Альфа Банк» був укладений кредитний договір № 500814371. 22.02.2021 між АТ «Альфа Банк» був укладений договір факторингу № 1згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими вказаним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» то ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими вказаним договором перейшло останнім. Таким чином, новий кредитор реалізував право на стягнення заборгованості. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін не надійшло клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис\~ № 125780 від 09.06.2021 про стягнення заборгованості з позивача [PERSON] невиплачені в строк грошові кошті на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанси» за кредитним договором №\~ 500814371 від 26.02.2019 в розмірі: 49 621,16 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 107,23 грн заборгованість за відсотками та комісією, 1 048,78 грн заборгованість за штрафними санкціями (а.с.11). Згідно виконавчого напису право вимоги за вказаним договором було передано ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на підставі договору № 1 від 22.02.2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами. 22 листопада 2021 року\~ на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О.В. відкрито виконавче провадження № 67605008 від 22.11.2021 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми (а.с.13). 16 грудня 2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О.В. у виконавчому провадженні № 67605008 від 22.11.2021 з виконання виконавчого напису винесено постанови про арешт коштів боржника [PERSON] , а також\~ постанову про арешт майна боржника [PERSON] (а.с. 15-18). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, з матеріалів справи суд вбачає, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено та з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172. Разом із тим, положення постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції постанови КМУ\~ № 662 від 26 листопада 2014 року, які надавали право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, визнано нечинними постановою\~ Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №\~ 826/20084/14).\~ Крім того, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 червня 2021 року, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, в той час, коли законодавством України не було передбачено можливості здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору №\~ 500814371 від 26.02.2019, укладеного між сторонами. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 10 908,00 грн, які складаються з витрат сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.\~ Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК). При цьому, суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Разом із тим, доказів на підтвердження понесених позивачем витрат у розмірі 10 000,00 грн на правову допомогу останній\~ суду не надав, а тому, суд дійшов висновку, що підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи, немає. Щодо посилання представника відповідача про визнання позовних вимог в частині витрат на правову допомогу та зарахування їх в рахунок погашення заборгованості, то відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат та не є окремою позовною вимогою. Крім того, предметом розгляду у дані справі є правомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису, а не стягнення заборгованості, а тому суд не може вирішувати питання про зарахування вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved