Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач) у якому просив звільнити його від сплати аліментів у розмірі ј частини заробітку (доходу) на користь Відповідача на утримання сина, який продовжує навчання, але не більше ніж до 23 років та закрити виконавче провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що із Відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду 07 травня 2008 року. Рішенням суду від 30.08.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. У 2021 році син закінчив навчання в Київському політехнічному університеті та з вересня 2021 року вступив на навчання до Криворізького гірничорудного інституту Київського національного університету, де вчиться на 3 курсі. Син мешкає окремо від відповідача, але відповідач продовжує отримання аліментів на утримання повнолітнього сина. Отримані грошові кошти Відповідач не надає сину, використовує не за призначенням. Він добровільно надавати матеріальну допомогу синові, оскільки відповідач такої допомоги не надає. У зв`язку із зазначеним вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 19 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. 10 лютого 2022 року відповідач скористалася своїм правом та подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що позов є необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами. Також вказала, що у період з 01.09.2018 по 30.06.2021 син навчався у Київському політехнічному інституті імені Ігоря Сікорського та у вказаний період аліменти нараховувалися на особистий рахунок сина, оскільки він мешкав у місті Києві та витрачав кошти на власні потреби. В подальшому син був переведений до Криворізького національного університету на 3 курсі у 5 семестрі. У зазначеному навчальному закладі син навчається на контрактній основі, виплат, стипендій син не отримує, тому вартість навчання сплачує вона. Крім того, після повернення сина з Києва, вона повністю утримує його, сплачує комунальні послуги, забезпечує продуктами харчування, займається лікуванням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позові, вважає, що відповідач отримує аліменти на утримання сина та не використовує за призначенням. Крім того, зазначив, що він додатково надає матеріальну допомогу сину. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відзиві на позов просила розглянути справу у її відсутність та відмовити у позові в повному обсязі. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги вважає обґрунтованими, просив задовольнити позов. Зазначив, що хоче проживати самостійним життям, утримувати себе та не бажає отримувати аліменти від батька. Також зазначив, що на період навчання у Київському політехнічному університеті він отримував аліменти на власний рахунок, витрачав кошти на свої потреби. З вересня 2021 року він навчається на контрактній основі у м. Кривий Ріг, аліменти отримує мати. Грошові кошти отримані як аліменти йому не надає , при цьому він не ініціював питання брати у матері гроші готівкою. Вважає, що він дорослий та не потребує утримання у виді аліментів від батька. За навчання у вищому навчальному закладі сплачує матір. Окрім цього матір придбала йому ноутбук, але зазначив, що у майбутньому він поверне їй кошти витрачені на його придбання. Також зазначив, що мешкає разом з бабусею у квартирі, яка належить матері. Матір мешкає за іншою адресою та періодично навідується до помешкання, де він проживає з бабусею. Додатково зазначив, що послуги за навчання та ноутбук були придбані матір`ю з аліментних стягнень. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2019 року, яке набрало законної сили 30.09.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 04 липня 2019 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року, але не довше ніж до досягнення 23-х років (а.с.5-7). Відповідно до академічної довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» [PERSON] навчався на денній формі у період з 01.09.2018 по 30.06.2021 та відрахований з навчального закладу через невиконання індивідуального навчального плану 30.06.2021 (а.с.29-31). [PERSON] у період з серпня 2020 року по липень 2021 року отримав аліменти у розмірі 96498,31 грн., що підтверджується довідкою АТ «Кривбасзалізрудком» №145 від 05.02.2022 (а.с.32). Відповідно до довідки Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області №4117 від 03.02.2022 [PERSON] у період з 01.03.2021 по 01.10.2021 аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] не отримувала (а.с.33). Відповідно до довідки Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області №3542 від 08.02.2022 [PERSON] у лютому 2022 року отримала аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 20863,58 грн. (а.с.44). [PERSON] є студентом 3 курсу групи ІПЗ-19-2, факультету інформаційних технологій за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення, денної форми навчання, за кошти фізичних осіб. Тривалість навчання з 01.09.2021 по 30.06.2023 року, що підтверджується договором №418 про навчання у Криворізькому національному університеті від 27.08.2021. Платником за навчання є [PERSON] , вартість навчання за 2021-2022 навчальний рік складає 24100,00 грн., за 2022-2023 24100,00 грн. (а.с.38). Відповідно до акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , який затверджений директором ОСББ «Заріччя 67» 28.01.2022, [PERSON] з грудня 2021 року тимчасово мешкає за двома адресами. До зазначеного часу [PERSON] мешкала разом із своїм сином [PERSON] . [PERSON] повністю утримує свого сина та займається його вихованням. Батько дитини з сім`єю не проживає (а.с.37). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, до якого належить також припинення права на аліменти. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну чи припинення розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач просить звільнити його від сплати аліментів на користь відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , оскільки відповідач використовує отримані кошти не за призначенням, з сином не проживає, отриманні кошти сину не надає, а також він добровільно надає сину матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 276 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Посилання позивача щодо надання матеріальної допомоги сину у вигляді кишенькових коштів не можуть бути підставою для звільнення його від сплати аліментів за рішенням суду. Так, позивач вважає, що відповідач використала аліменти у розмірі приблизно 21\~000 грн. не за призначенням, посилаючись на те, що грошових коштів сину не надавала. Вказане твердження позивача спростовується доказами наданими відповідачем про сплату вартості навчання сина [PERSON] у розмірі 24100,00 грн., та придбання для навчання сина ноутбука вартістю 21999,00 грн. Суд відхиляє покази третьої особи щодо небажання отримувати аліменти у судовому порядку з батька, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження наявності власного доходу у [PERSON] та можливості самостійного утримання. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається у навчальному закладі на контрактній основі, власного доходу не має, а позивач може надавати таку матеріальну допомогу, що узгоджується з приписами ст. 198 Сімейного кодексу України. Відтак, обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на період навчання на утримання [PERSON] не змінились. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, доводи, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, відповідно до чинного законодавства, не можуть слугувати підставою для звільнення його від сплати аліментів. Оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.76- 81 ЦПК України, обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed