Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

1. Виклад позиції позивача. Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № ЛЛ-01129192 від 29.03.2021 у загальному розмірі 17359,67 грн. та судові витрати в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» та [PERSON] укладено кредитний договір № ЛЛ-01129192 від 29.03.2021 на суму 5200 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений кредитний договір про надання фінансового кредиту укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті: www.vashagotivochka.ua. Згідно п.1.4-4.2 зазначеного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування: у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування протягом 16 календарних днів з дня його надання; у розмірі 2,5 % від суми на даного кредиту за кожен день користування з дня, наступного за днем закінчення строку користування, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином. Відповідачем по теперішній час не було сплачено жодної суми за даним кредитним договором, таким чином, заборгованість складає: - заборгованість по сумі кредиту - 5200 грн.; - заборгованість по процентам - 12064 грн., з яких 1664 грн. нараховано відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, а 10400 грн. нараховано відповідно до п.1.4.2 кредитного договору; - 3 % річних від простроченої суми - 95,67 грн. Представник позивача ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив на позов до суду не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 02.11.2021 цивільну справу розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.28). Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 12.11.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.34-35). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день слухання справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги позицію представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТАЛ» та [PERSON] укладено кредитний договір № ЛЛ-01129192 від 29.03.2021 на суму 5200 грн. з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений кредитний договір про надання фінансового кредиту укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті: www.vashagotivochka.ua. Згідно п.1.4-4.2 зазначеного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування: у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування протягом 16 календарних днів з дня його надання; у розмірі 2,5 % від суми на даного кредиту за кожен день користування з дня, наступного за днем закінчення строку користування, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином. Відповідачем по теперішній час не було сплачено жодної суми за даним кредитним договором, таким чином, заборгованість складає: - заборгованість по сумі кредиту - 5200 грн.; - заборгованість по процентам - 12064 грн., з яких 1664 грн. нараховано відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, а 10400 грн. нараховано відповідно до п.1.4.2 кредитного договору; - 3 % річних від простроченої суми - 95,67 грн. V. Оцінка Суду. Верховна Рада України 15 вересня 2020 року прийняла Закон України №891-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо споживчого кредитування і формування та обігу кредитних історій» З 1 січня 2021 року вказаний закон набув чинності. З моменту набрання чинності Законом кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця (в даному випадку договір був укладений на 16 днів), та договори, загальний розмір позики за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, відносяться до споживчих кредитів, а відтак такі відносини регулюватимуться нормами Закону України «Про споживче кредитування». Також Законом встановлено, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Щодо застосування положень ст.625 ЦК України, суд дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки у даному випадку за користування кредитом відповідач повинен сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч.2 ст.625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як було встановлено раніше, розмір кредиту у даному випадку складав 5200 грн., у зв`язку з чим максимальна сума виплат за порушення зобов`язань відповідача складає 10400 грн. - подвійної суми, одержаної відповідачем за вказаним договором. Тобто стягненню з відповідача підлягають сума кредиту у розмірі 5200 грн. та процентів у розмірі 10400 грн., обмежених відповідно до закону, всього на суму 15600 грн. На підставі викладеного, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01129192 від 29.03.2021 у розмірі 15600 грн. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог. На підставі вищевикладеного, дослідивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Також, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 041,64 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З цих підстав,

Outcome: partial