Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики у вигляді розписки від 24.07.2018 року в загальному розмірі 6 968, 11 доларів США, яка складається з: 6 400 доларів США - заборгованість за договором позики, 568,11 доларів США - 3 % річних. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 08 лютого 2022 року до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська розглядалася справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. При поданні позовної заяви позивач зазначив попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. Серед понесених судових витрат позивачем зазначено витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Для захисту своїх прав позивач звернувся до адвоката для отримання правової допомоги у підготовці позовної заяви та інших процесуальних документів для розгляду справи. Позивачем та адвокатом Ясир Сергієм Андрійовичем був укладений договір про надання правової допомоги, на підставі якого адвокатом позивачу надавались послуги з підготовки позовної заяви, заяви про забезпечення позову, та інших процесуальних документів. Адвокатом Ясир С.А. надано послуги позивачу на загальну суму 15000 грн. з відстрочкою платежу, що зазначено у п. 4.1. Договору, які підлягають стягненню з відповідачів. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, просив задовольнити заяву про винесення додаткового рішення в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст.270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши подану заяву, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором позики у вигляді розписки від 24.07.2018 року в загальному розмірі 6 968, 11 доларів США, яка складається з: 6 400 доларів США - заборгованість за договором позики, 568,11 доларів СІІІА - 3 % річних. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (арк.с.90-96). Відповідно до матеріалів справи 26.07.2021 року між [PERSON] та адвокатом Ясир С.А. укладено договір про надання правової допомоги № 0726/01-21. Відповідно до п. 4.1. договору вартість надання послуг за договором встановлюється сторонами за усним узгодженням, виходячи зі складності справи. Вартість фактично наданих адвокатом клієнту послуг, клієнт сплачує адвокату протягом трьох місяців після підписання сторонами відповідних актів про надання послуг, в яких визначається вартість фактично наданих послуг (т. 1, арк.с.105-106). Відповідно до Акту надання послуг № 07/02 від 07.02.2022 року адвокатом Ясир С.А. здійснено роботу з підготовки позовної заяви, аналізу судової практики, підготовки клопотання про витребування доказів, підготовки адвокатського запиту, підготовка письмових пояснень щодо клопотання про витребування доказів, що у загальній вартості склало 15000 (арк.с.107). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд вважає, що позивачем доведено розмір витрат на правову допомогу. Таким чином, враховуючи зазначені норми Закону, а саме особливості розподілу судових витрат між сторонами у справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved