Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті батька позивачки, [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2236га. з кадастровим номером 2125382600:01:002:0033 розташованої [ADDRESS] відкрилася спадщина. Після смерті батька, з метою належного оформлення спадщини, позивачка звернулася до нотаріуса, який їй пояснив, що при житті, її батько, [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів чоловіку позивачки [PERSON] , та рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі вони набули земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] та житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9кв.м., житловою площею 56,3кв.м., проте право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано тільки за [PERSON] [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , про що в книзі записів актів установи Магистрата міста Оломоуц район Оломоуц Чеської Республіки зроблено відповідний актовий запис про смерть. Після смерті батька, з метою належного оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріуса, який пояснив, що при житті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів чоловіку - позивачки [PERSON] . Позивачка вважає, що майно, набуте її батьками під час шлюбу є спільною сумісною власністю її матері - [PERSON] та складалася з 1/2 частини будинку та земельної ділянки розташованих в [ADDRESS] , оскільки частки кожного співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними. Представник позивача, адвокат Потьомкіна О.М. надала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та на підставі наявних доказів просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач по справі [PERSON] подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін, без фіксування судового процесу. З`ясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що батько позивачки, [PERSON] перебував у шлюбі з матір`ю позивачки, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі вони набули земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] та житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., проте право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано тільки за [PERSON] [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , про що в книзі записів актів установи Магистрата міста Оломоуц район Оломоуц Чеської Республіки зроблено відповідний актовий запис про смерть, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданому міською адміністрацією міста Оломоуц, відділом адміністративних справ, відділенням реєстрації актів цивільного стану, номер облікового бланку [NUMBER] . Переклад з чеської на українську мову виконано перекладачем Мороз О. Л . Підпис перекладача засвідчено приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Шкарампота В. Д. та зареєстровано в реєстрі за №3041,3042. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 30 березня 2020 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. При житті, [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде йому належати на момент смерті і на що згідно закону матиме право - [PERSON] , [INFO] . Заповіт складено 24 лютого 2016 року зареєстровано в реєстрі за номером 19 та посвідчено секретарем Данилівської сільської ради Орос О. Д. Позивачка вважає, що її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , належала на справі спільної сумісної власності 1/2 частка житлового будинку з надвірними побудовами та 1/2 частка земельної ділянки розташованих [ADDRESS] . Родинний зв`язок позивачки [PERSON] з батьками підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Судом досліджено свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , уклали шлюб 20.04.1982 р., який зареєстровано Данилівською сільською радою Хустського району Закарпатської області. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] позивачки [PERSON] [INFO] , вказано що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] , вона одружилася з [PERSON] та після реєстрації шлюбу взяла прізвище свого чоловіка. Факт смерті [PERSON] , стверджений свідоцтвом виданим міською адміністрацією міста Оломоуц, відділом адміністративних справ, відділенням реєстрації актів цивільного стану, номер облікового бланку [NUMBER] . Переклад з чеської на українську мову виконано перекладачем Мороз О. Л . Підпис перекладача засвідчено приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Шкрампота В. Д. та зареєстровано в реєстрі за № 3041,3042. Свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] видане 30 березня 2020 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно зареєстроване державним реєстратором реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області 03.02.2014 р. індексний номер: 17279002, та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 17279129 від 03.02.2014 р., з яких встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 2125382600:01:002:0033 розташована в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстрована за [PERSON] . Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 17279415 від 03.02.2014 р. стверджено, що житловий будинок в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Таким чином, з досліджених документів судом встановлено, що за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули земельну ділянку, та житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9 кв.м., житловою площею 56,3кв.м., розташовані в [ADDRESS] , проте право власності на будинок та земельну ділянку зареєстровано тільки за [PERSON] . Вирішуючи позов про визначення частки у майні подружжя та визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, позивач у справі [PERSON] , як донька спадкодавця [PERSON] , є спадкоємцем першої черги до майна померлого батька. Абзацом 3 пункту17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки із спільного майна, звернені стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності частини 3 статті 368 ЦК України, майно нажите подружжям під час шлюбу вважається їх спільним майном. При вирішенні спору стосовно частки сторін у спільному майні подружжя, суд виходить із того, що в силу статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. З огляду на вище наведене, суд констатує, що частки подружжя [PERSON] померлого [INFO] та [PERSON] померлої [INFO] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, загальною площею 99,9 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м., розташовані в [ADDRESS] є рівними, де частка [PERSON] становить 1/2 частину в спільній сумісній власності, а частка [PERSON] становить 1/2 частину в спільній сумісній власності. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved