Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

22.03.2022 Турківським районним судом Львівської області ухвалено рішення у справі № 458/486/19 за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Самбірська районна державна адміністрація Львівської області, Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, про визнання недійсними та скасування наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність, визнання недійсним права власності та скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки. На підставі ст. 246 ЦПК України суд ухвалив відкласти вирішення питання про судові витрати, призначив судове засідання, визначив строк для подання доказів на підтвердження розміру судових витрат. 25.03.2022 представник відповідачів у встановлений судом строк подав до суду заяву про долучення доказів витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої, просить суд стягнути з позивача на користь відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 5 000,00 грн. кожному. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та відповідачка [PERSON] просили ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивачки витрати на правову допомогу адвоката в розмірі по 5000,00 грн на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] заперечила проти такого розміру витрат на правову допомогу, вказала, що відповідачі могли скористатись правовою допомогою державного адвоката, а таких коштів їм сплатити вона не має, оскільки в неї невелика пенсія, проживає з дітьми. Інші учасники судового процесу не з`явились, причин неявки не повідомили. Позивачка, відповідачка та представник відповідачки не заперечили щодо розгляду справи за відсутності інших учасників справи, а тому беручи до уваги те, що в силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд проводить розгляд питання про вирішення судових витрат у відсутність учасників судового процесу. Заслухавши доводи відповідачки та її представника щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу адвоката, заперечення позивачки, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до положень ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 22.03.2022 Турківським районним судом Львівської області ухвалено рішення у справі № 458/486/19, яким у задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Самбірська районна державна адміністрація Львівської області, Турківська міська рада Самбірського району Львівської області, про визнання недійсними та скасування наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі у власність, визнання недійсним права власності та скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки - відмовлено повністю. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладено на позивача. Представник відповідачів у справі, на підставі ст. 246 ЦПК України зробив заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Представник відповідачів 25.03.2022 подав заяву про розподіл судових витрат та просить суд стягнути з позивача на користь відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 5 000,00 грн. кожному. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Аналіз п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України свідчить, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Також, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У своєму клопотанні, поданому в порядку ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України, адвокат Федитник І.Д., який здійснював представництво інтересів відповідачів [PERSON] , [PERSON] , просить стягнути з позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі по 5 000,00 грн. кожному. У свою чергу позивачка заперечила розмір таких витрат. Оцінивши доводи щодо заяви про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку. Як видно з матеріалів справи адвокат Федитник І.Д., як представник відповідача [PERSON] діяв на підставі ордеру серії ВС № 1051305 від 21.12.2020 та Договору про надання правової допомоги № 6/20 від 31.10.2020 та як представник відповідача [PERSON] на підставі ордеру серії ВС № 1051306 від 21.12.2020 та Договору про надання правової допомоги № 5/20 від 31.10.2020. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката представник відповідачів адвокат Федитник І.Д. подав наступні докази: Договір про надання правової допомоги № 6/20 від 31.10.2020, акт виконаних робіт, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 25.03.2022; Договір про надання правової допомоги № 5/20 від 31.10.2020, акт виконаних робіт, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 25.03.2022. Відповідно до п. 3.1 Договору про надання правової допомоги № 6/20 від 31.10.2020 та 3.1 Договору про надання правової допомоги № 5/20 від 31.10.2020, які укладено відповідно з [PERSON] та [PERSON] , гонорар, розмір та порядок його сплати визначається сторонами окремо та фіксується у відповідному акті про виконані роботи до цього Договору. Згідно з Актом виконаних робіт, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 25.03.2022, адвокатом Федитник І.Д, згідно Договору про надання правової допомоги №6/20 від 31.10.2020 [PERSON] надано правову допомогу наступного характеру: консультація, вивчення проблеми, попередній аналіз, обговорення умов Договору - безкоштовно, вивчення матеріалів справи в суді, вивчення судової практики - 1000,00 грн., написання пояснення по справі, заяв, адвокатський запит, участь у судовому засіданні до закінчення розгляду справи - 4000,00 грн, а всього в сумі 5000,00 грн. Кошти в сумі 5000,00 грн. отримав адвокат Федитник І.Д., кошти в сумі 5000,00 грн. оплатив клієнт [PERSON] , про що проставлено їх підписи. Згідно з Актом виконаних робіт, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 25.03.2022, адвокатом Федитник І.Д, згідно Договору про надання правової допомоги №5/20 від 31.10.2020 [PERSON] надано правову допомогу наступного характеру: консультація, вивчення проблеми, попередній аналіз, обговорення умов Договору - безкоштовно, вивчення матеріалів справи в суді, вивчення судової практики - 1000,00 грн., написання пояснення по справі, заяв, адвокатський запит, участь у судовому засіданні до закінчення розгляду справи - 4000,00 грн, а всього в сумі 5000,00 грн. Кошти в сумі 5000,00 грн. отримав адвокат Федитник І.Д., кошти в сумі 5000,00 грн. оплатив клієнт [PERSON] , про що проставлено їх підписи. Витрати на правову допомогу вказані в Акті виконаних робіт, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 25.03.2022, адвокатом Федитник І.Д, згідно Договору про надання правової допомоги №6/20 від 31.10.2020 [PERSON] та в Акті виконаних робіт, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 25.03.2022, адвокатом Федитник І.Д, згідно Договору про надання правової допомоги №5/20 від 31.10.2020 [PERSON] за вивчення матеріалів справи в суді, вивчення судової практики, написання пояснення по справі, заяв, адвокатський запит, участь у судовому засіданні до закінчення розгляду справи на загальну суму 5000,00 грн підтвердженні належними та допустимими доказами. При цьому, такі послуги відповідають умовам договору про надання правової допомоги, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Також суд оглянув надану адвокатом Федитником І.Д. книгу обліку доходів і витрат адвоката, де внесені записи про сплату [PERSON] та [PERSON] коштів в сумі кожен по 5000,00 грн. Суд відхиляє як безпідставні заперечення позивачки проти розміру витрат на правову допомогу з тих підстав, що відповідачі могли скористать послугами державного адвоката, в свою чергу доказів щодо неспівмірності заявлених витрат суду не надала. Відтак, суд дійшов висновку що заявлений розмір судових витрат на професійну допомогу підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. А згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відтак, враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне ухвалити у справі № 458/486/19 додаткове рішення для вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved