Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника [PERSON] 23 грудня 2021 року звернувся до суду із позовом до Миколаївського старостинського округу, Новогродівської міської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла його мати [PERSON] . 31 січня 2017 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» м.Покровськ за № 574/01-02 від 20.06.2017 року житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами [ADDRESS] в КП «БТІ» не зареєстрований. Згідно відомостей з погосподарських книг, починаючи з 1958 року в цьому будинку мешкали бабця позивача [PERSON] , яка була головою сім`ї, її чоловік [PERSON] , батько позивача [PERSON] , його дружина, мати позивача [PERSON] , брат позивача [PERSON] , сам позивач [PERSON] . Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 року цей будинок був побудований у 1959 році, має загальну площу 60,3 м2, житлову 47,8 м2. 15.07.1988 року на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на вищезазначений будинок, в якому зазначено, що їй належить цей будинок повністю. На підставі вищенаведеного житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами [ADDRESS] вважається прийнятим в експлуатацію і відповідно є об`єктом завершеного будівництва з моменту його будівництва, тобто будинок вважається таким, що завершений будівництвом і зданий в експлуатацію ще за життя [PERSON] і вона набула на нього право власності як на об`єкт завершеного будівництва. На замовлення позивача 13 червня 2017 року було виготовлено новий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на земельній ділянці знаходяться: А-1 житловий будинок, загальною площею 66,6 м2, житловою площею 47,8 м2\~ (рік побудови 1959), а-1 веранда (рік побудови 1959), а1-1 ганок (рік побудови 1959), В-1 сарай (рік побудови 1959), И-1 гараж (рік побудови 1959), пг-1 погріб (рік побудови 1959), Е-1 вбиральня (рік побудови 1983), Ж-1 душ (рік побудови 1983), І водопровід (рік побудови 1959), №1 огорожа (рік побудови 1959), №2 ворота (рік побудови 1959). Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 66,6 м2 та житловою 47,8 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 23 грудня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 24 грудня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 25 січня 2022 року. Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року зобов`язано приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Власенко М.І. надати Красноармійському міськрайонному суду Донецької області інформаційну довідку зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] . 25 січня 2022 року підготовче засідання відкладено на 08 лютого 2022 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 22 лютого 2022 року. 22 лютого 2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача Новогродівську міську раду Покровського району Донецької області. Судове засідання відкладено на 03 березня 2022 року. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача Миколаївського старостинського округу Новогродівської міської ради Донецької області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник відповідача Новогродівської міської ради Покровського району Донецької області про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню частково за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про\~смерть серія\~ [NUMBER] ,\~виданого 30\~травня 2011\~року виконкомом\~Миколаївської сільської\~ради Красноармійського\~району Донецької\~області,\~актовий запис\~№ 16 (а.с.9). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про\~смерть серія\~ [NUMBER] ,\~виданого 09\~листопада 2016\~року Виконавчим\~комітетом Миколаївської\~сільської ради\~Покровського району\~Донецької області,\~актовий запис\~№ 21 (а.с.10). Відповідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , яке видано Михайлівською с/р Красноармійського району Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). 31 січня 2017 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» м.Покровськ за № 574/01-02 від 20.06.2017 року житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами [ADDRESS] в КП «БТІ» не зареєстрований (а.с.14-15). Згідно відомостей з погосподарських книг, починаючи з 1958 року в цьому будинку мешкали бабця позивача [PERSON] , яка була головою сім`ї, її чоловік [PERSON] , батько позивача [PERSON] , його дружина, мати позивача [PERSON] , брат позивача [PERSON] , сам позивач [PERSON] . Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 року цей будинок був побудований у 1959 році, має загальну площу 60,3 м2, житлову 47,8 м2 (а.с.24). 15.07.1988 року на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на вищезазначений будинок, в якому зазначено, що їй належить цей будинок повністю (а.с.11-13). На підставі вищенаведеного житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами [ADDRESS] вважається прийнятим в експлуатацію і відповідно є об`єктом завершеного будівництва з моменту його будівництва, тобто будинок вважається таким, що завершений будівництвом і зданий в експлуатацію ще за життя [PERSON] і вона набула на нього право власності як на об`єкт завершеного будівництва. У 1959 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові насідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті. Так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. В листі Державної реєстраційної служби від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року» визначено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. На підставі вищенаведеного житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами [ADDRESS] вважається прийнятим в експлуатацію і відповідно є об`єктом завершеного будівництва з моменту його будівництва, тобто будинок вважається таким, що завершений будівництвом і зданий до експлуатації ще за життя [PERSON] і вона набула на нього право власності як на об`єкт завершеного будівництва. На замовлення позивача 13 червня 2017 року було виготовлено новий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на земельній ділянці знаходяться: А-1 житловий будинок, загальною площею 66,6 м2, житловою площею 47,8 м2\~ (рік побудови 1959), а-1 веранда (рік побудови 1959), а1-1 ганок (рік побудови 1959), В-1 сарай (рік побудови 1959), И-1 гараж (рік побудови 1959), пг-1 погріб (рік побудови 1959), Е-1 вбиральня (рік побудови 1983), Ж-1 душ (рік побудови 1983), І водопровід (рік побудови 1959), №1 огорожа (рік побудови 1959), №2 ворота (рік побудови 1959) (а.с.17-20). Відповідно до ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду задля визнання права власності на житловий будинок, оскільки іншого способу захисту свого права власності не існує. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та п. 2 ч. 1 ст.\~3, ст.\~321 ЦК України\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Частина 1 стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Належним відповідачем по справі є Ноговгродівська міська рада Покровського району Донецької області, тому в задоволенні позовних вимог до Миколаївського старостинського округу Новогродівської міської ради Донецької області необхідно відмовити. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed