Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 року задоволено позов [PERSON] та вирішено стягувати з нього аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від заробітку щомісячно, починаючи із дня пред*явлення позову, а саме з 25 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що добровільно сплачує аліменти на утримання дитини згідно вказаного вище рішення суду. Жодної заборгованості зі сплати аліментів немає й ніколи не виникало. Більше того, він добровільно надає матеріальну допомогу на різноманітні потреби та розвиток сина. У 2018 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] . У цьому шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дружина насьогодні не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, відтак на його утриманні перебуває дружина та малолітня донька. Окрім цього, його дружина в другому шлюбі, відповідно до кредитного договору №144RPUA193190004, зобов*язана сплачувати 1555 грн. на місяць. Однак, у зв*язку із тим, що вона знаходиться у декретній відпустці, жодного доходу немає, то відповідно й не має змоги здійснювати вказані платежі, а тому такі платежі здійснює він. Зауважив, що є військовослужбовцем Управління СБ України в Чернівецькій області, із середнім доходом протягом останніх 6 місяців 18 500 грн. на місяць. В свою чергу, [PERSON] працює в АТ «Укртелеком» на посаді бухгалтера, де її середній дохід за грудень 2021 року - січень 2022 року складає близько 15 000 грн. на місяць. Виходячи з того, що змінився його сімейний стан та збільшилися витрати на утримання новоствореної сім*ї просив змінити розмір аліментів, які визначені рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 року, зменшивши їх з ј частки від заробітку щомісячно до 1/8 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.03.2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 31.03.2022 року представник відповідача Венерський О.С. надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що звертаючись до суду, позивач не обгрунтував та не підтвердив значного погіршення свого матеріального становища, в зв"язку з яким він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Позивач посилається на те, що його дружина не працює та знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому, на його утриманні перебуває дружина та малолітня донька. Однак, просив врахувати, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що його дружина дійсно перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не має будь-якого іншого доходу. Також, позивач не підтвердив те, що його дружина та донька фактично цілком перебувають на його утриманні, а він є єдиним годувальником у сім`ї. Окрім того,позивач зазначає, що він сплачує 1555 грн. на місяць на погашення кредиту, який взяла його дружина. Проте, кредитний договір було укладено після реєстрації шлюбу між позивачем та його дружиною. Таким чином, отримані в кредит кошти фактично використовувалися (та використовуються) на потреби нової сім`ї позивача, а тому є безпідставним його посилання на те, що сплата кредиту призвела до погіршення його матеріального становища. Отже, вважає несправедливим та безпідставним зменшення розміру аліментів. Так, Позивач фактично просить суд вдвічі зменшити розмір аліментів на утримання сина. Підстави на які він посилається, як на підтвердження своїх вимог, є недоведеними та не достатніми для зменшення розміру аліментів. Після розлучення позивач, окрім аліментів та одного випадку пов`язаного із лікуванням сина, не надавав жодних коштів на його забезпечення. Як вказує відповідачка, їхній із позивачем син відвідував та продовжує відвідувати різноманітні гуртки, зокрема, карате, робото- та радіотехніки, заняття танцями, дистанційно навчається гри на гітарі, також індивідуально займається вивченням англійської та німецької мов, про що добре відомо позивачу. Окрім того, відповідачка наразі займається підготовкою документів для того, щоб її син міг відвідувати басейн в м Хмельницькому, де вони наразі проживають. Окрім того, аліментів не завжди вистачає, щоб покрити і половини витрат на утримання сина. Зі слів відповідачки, вона щороку з метою оздоровлення, вивозила сина на відпочинок, зокрема, за кордон, що вимагає значних фінансових витрат. Позивач також відпочиває за кордоном, в горах тощо, але дитину із собою не брав. Батько обіцяв допомогти з витратами на відпочинок сина, однак своєї обіцянки не виконав. Також, відповідачка наголошує, що на даний час витрати на відпочинок сина також оплачуються виключно нею. Відповідачка зазначає, що вона неодноразово придбавала сину різноманітні речі та техніку, зокрема, мобільний телефон, ноутбук, велосипед, аксесуари до техніки тощо. Практично все вищезазначене було оплачено особисто Відповідачкою та за рахунок її коштів. Позивач спілкується із сином, а тому йому відомо про всі ці витрати. Стверджує, що батько не брав участі у витратах на придбання одягу, лікування сина. Так, спільний син сторін хворіє на дифузний зоб, він часто потребує медичного огляду та лікування. Вказує, що, якщо позивач бажає буде сплачувати лише 1/8 частину свого доходу на утримання їхнього сина, вона не взмозі буде нести всі необхідні витрати самостійно. На підставі вищевикладеного просив відмовити [PERSON] у задоволені його позовної вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - [PERSON] в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - адвокат Г.І.Венерська в судовому засіданні позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін , приходить до наступних висновків Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 року. В шлюбі народився син - [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає з відповідачкою. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від заробітку щомісячно, починаючи із дня пред*явлення позову, а саме з 25 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-10). Відповідно до кредитного договору №144RPUA193190004 [PERSON] , яка є дружиною позивача ( що не заперечувалося сторонами) має зобов"язання перед банком про сплату кредитних платежів в сумі 1555 грн. на місяць (а.с.13-19). Як вбачається із копії довідки про доходи позивача, його дохід за останні шість місяців, що передували зверненню до суду, складає 152996.88 грн.(а.с.22). Як вбачається з копії довідки про доходи і утриманий податок, виданої [PERSON] , з березня 2021 року по лютий 2022 року вона отримала заробітну плату в сумі 183631,25 грн.( а.с.37) . Згідно копії медичної картки, дитина - [PERSON] , хворіє на дифузний зоб. ( а.с.38-42) . Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно частини другої ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, суд вважає доведеним те, що матеріальне становище позивача змінилося, внаслідок народження в його другому шлюбі доньки [PERSON] , [INFO] , що зумовило збільшення витрат на утримання нової сім"ї. Зазначене, на думку суду, підтверджує наявність підстав, передбачених ст. ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 року, а саме з 1/4 частки на 1/8 частку від усіх доходів заробітку (доходу) позивача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Як розраховано судом з наданої позивачем довідки про його середньомісячний дохід ( а.с.22), аліменти в розмірі 1/8 частки в середньому складатимуть 2565.88 грн., виходячи з такого 152996.88 грн., з яких 123 162.49 грн. - з урахуванням податків та зборів / 6 міс. / 1/8. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме її потребам, при цьому не порушить права позивача. Що стосується доводів відповідача про те, що їх з позивачем син [PERSON] часто хворіє , в зв"язку з чим потребує витрат на лікування , а також потребує витрат в зв"язку з відвідуванням різноманітних гуртків, навчання з вивчення іноземних мов та відпочинку, суд зазначає, що такі витрати в розумінні закону є додатковими про стягнення яких відповідач до суду не зверталася, що підтверджується нею у відзиві. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не встановлює розмір аліментів на утримання дитини, а змінює їх розмір, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з ј частки до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved