Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи його тим, що з 28 серпня 2005 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя. Зазначає, що протягом шести років проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 01 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 17 березня 2022 року подала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Судові витрати просить залишити за нею. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення не з`явився, про причини неявки не повідомив, своїх заперечень щодо позовних вимог не надав, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд доходить висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2005 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №97, свідоцтво серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірванн я шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що протягом останніх шести років сторони проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюб та сім`ю. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі ст. 24, 56 СК України,

Outcome: approved