Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

В провадженні Смілянського міськрайонного суду перебувала цивільна справа № 703/3303/20 за позовом [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення збитків (упущеної вимоги). Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 24 березня 2022 року в задоволенні позову [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення збитків (упущеної вимоги) - відмовлено повністю. 28 березня 2022 року представник відповідача ФОП [PERSON] , адвокат Бобович М.М. звернувся до суду з клопотанням (заявою) про ухвалення додаткового рішення по справі, до якої одночасно приєднав докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат на суму 41600 грн. В обґрунтування клопотання (заяви) вказує, що на підставі Договору про надання юридичних послуг №38 від 20 листопада 2020 року адвокат Бобович М.М. представляє інтереси відповідача [PERSON] . Порядок та оплата послуг відбувалась згідно п.4 вказаного договору. Зазначає, що згідно акту надання послуг №1 від 25 березня 2022 року загальна сума послуг, що були ним надані склала 41600 грн., а тому, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь Фізичної особи - підприємця [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 41600 грн. В судове засідання сторони не викликались. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу . В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] , в якому просив стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на його користь збитки в розмірі 3958261 грн. упущеної вигоди та 467330 грн. 12 коп. реальних збитків завданих протиправним використанням земельної ділянки за кадастровим номером 7123785500:02:001:0373 у 2015 - 2017 роках. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 24 березня 2022 року в задоволенні позову [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення збитків (упущеної вимоги) - відмовлено повністю. 19 січня 2022 року представник відповідача ФОП [PERSON] , адвокат Бобович М.М. подав до суду заяву в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, зазначив, що докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу будуть надані пізніше, а саме упродовж п`яти днів з моменту ухвалення рішення у справі. Тому, відповідно, при ухваленні вищевказаного рішення, судом не вирішувалося питання щодо стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу. При цьому, статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Як вбачається з матеріалів справи із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат за правничу допомогу з відповідними доказами надання такої допомоги представник відповідача ФОП [PERSON] , адвокат Бобович М.М. звернувся до суду 28 березня 2022 року, тобто в межах строку встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, представником відповідача ФОП [PERSON] , адвокатом Бобович М.М. суду надано копію договору №38 про надання юридичних послуг від 20 листопада 2020 року та копію акту наданих послуг №1 до договору №38 про надання юридичних послуг від 20 листопада 2020 року з детальним описом робіт (наданих послуг) на загальну суму 41600 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі Баришевський проти України , від 10.12.2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України , від 12.10.2006 року у справі Двойних проти України , від 30.03.2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. Таким чином, вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Бобович М.М. послуг з професійної правничої допомоги [PERSON] на підставі договору №38 про надання юридичних послуг від 20 листопада 2020 року на загальну суму 41600 грн. і розмір таких витрат є обґрунтованим та співмірним із заявленими позовним вимогами. А тому, враховуючи викладене вище та оцінюючи докази, які підтверджують понесення відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 41600 грн., суд приходить до висновку про її задоволення та ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з позивача [PERSON] на користь ФОП [PERSON] понесених ним судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 41600 грн.

Outcome: approved