Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те, що в серпні 2021 року вона отримала постанову державного виконавця по виконавчому провадженню № 66278855. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, вона дізналась, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріусу № 197300 від 22 червня 2021 року про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 20813,70 грн. Виконавчий напис або будь-які документи позивач не отримувала, однак скористалась правовою допомогою звернувшись за консультацією до адвоката, який ознайомившись із вимогами діючого законодавства вважає, що він вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Вона не визнає претензії відповідача, вважає їх безпідставними та такими , які можуть бути розглянуті тільки в судовому порядку, а не приватним нотаріусом. Вважає, що обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису- є безспірність заборгованості. Однак вважає, що заборгованість у розмірі 20813,70 грн. не є безспірною, оскільки, на її думку, у неї відсутні будь-які невиконані зобов`язання перед відповідачем. Просить позов задовольнити. Позивач до судового засідання не з`явився ,про час та дату розгляду справи її було повідомлено належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність . Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином, вони надали лист, з якого вбачається, що позов вони не визнають, пропонують сплатити позивачу хоча б частку боргу в межах строків, потім надали суду лист про визнання позовних вимог та просять їх задовольнити. Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), до судового засідання не з`явились про час та дату розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про причину неявки не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини. На підставі виконавчого напису № 197300 від 22 червня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. стягнено з позивача заборгованості у розмірі 20813,70 грн. на користь ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України, в тому числі Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012р.за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, згідно з п.19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат". Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачом та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі Порядку) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно п.п.2,3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим , якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Таким чином, обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису - є безспірність заборгованості. Відповідачем не надано доказів того, що серед документів, які надавалися приватному нотаріусу для вчинення нотаріального напису, є документи, якими безспірно підтверджується сума заборгованості за кредитом. Крім того, відсутні докази, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості, що є однією з підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. За таки обставин суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити так як вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 908 грн.

Outcome: approved