Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третьої особи на стороні відповідачів приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пивовар О. І. про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування. В позовній заяві [PERSON] вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно заповіту спадкодавця [PERSON] від 07 жовтня 2009 року 1/2 частину будинковолодіння в рівних долях вона заповіла дочці [PERSON] , дочці [PERSON] , [PERSON] , а іншу 1/2 частину - сину [PERSON] . Згідно даних приватного нотаріуса Пивовар О. І. за заявою [PERSON] 26 січня 2021 року нотаріусом було заведено спадкову справу № 32/2020 до майна померлої [PERSON] , до якої долучено заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини в користь [PERSON] та заяву [PERSON] про прийняття спадщини. [PERSON] спадщину після смерті матері не приймала, а тому її частка спадкується між спадкодавцями за законом. В січні 2021 року [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про видачу їм Свідоцтв про право на спадщину на будинковолодіння по 1/2 частині кожному. Однак, у видачі Свідоцтв їм було відмовлено, так як на момент набуття у власність будинковолодіння спадкодавець перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , і вказане майно належало їм на праві спільної сумісної власності. Після смерті останнього до його майна спадкова справа не заводилась, на момент його смерті разом з ним проживали [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням того, що частки спадкодавця та її чоловіка не були визначені ними за життя, нотаріусом було рекомендовано звертатися до суду для вирішення питання визнання права власності. Оскільки частка спадщини [PERSON] не була прийнята за заповітом, відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України ця частка переходить до інших спадкоємців за заповітом та розподіляється між ними порівну. Оскільки в заповіті визначені частки, то виходячи із цих часток та з урахуванням частки, яка не була прийнята [PERSON] , спадок підлягає поділу наступним чином: позивачу - 7/16 частки спадщини, яка складається з частки позивача та рівної частки від частки спадщини [PERSON] ; відповідачці - 5/16 частки спадщини, яка складається від частки відповідачки за заповітом, частки [PERSON] , яка відмовилась від своєї частки в спадщині на користь відповідачки та рівної частки від частки спадщини [PERSON] . Крім того, позивач успадкував 1/4 частки вказаного будинку, але не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , в зв`язку з тим, що не було виділено частку у майні подружжя. За наведених обставин [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 7/16 частки житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та право власності на 1/4 частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Також він просить розподілити судові витрати та стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 700 грн. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від них надійшла заява про визнання позову, просять справу розглядати за їх відсутності. Третя особа на стороні відповідачів приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Пивовар О. І. в судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про слухання справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 3/4 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , а після смерті батька - 1/4 частка зазначеного будинковолодіння. Позивач [PERSON] після смерті батьків відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем їхнього майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 908 грн. У позовній заяві позивач також просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 1 700 гривень. З цього приводу слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, частиною 4 цієї статті визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог цієї норми закону суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду не надано договору про надання правової допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акту надання-прийому наданих послуг за Договором, квитанції про оплату послуг адвоката, що не дає можливості суду оцінити розмір таких витрат відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial