Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

02.06.2021 року позивачка - [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» про поділ спільного майна подружжя, визнання частки у праві вимоги та стягнення коштів, в якому просять суд: - визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , що помер [INFO] , право вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] у розмірі 15 973 597,96 грн.; - у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , що помер [INFO] , визначити за [PERSON] частку у розмірі 1/2, що дорівнює 7 986 798,98 грн. у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; - визнати, що до складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , входить частка у розмірі 1/2, що дорівнює 7 986 798,98 грн, у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; - у порядку спадкування за законом після [PERSON] , що помер [INFO] , визнати за спадкоємцем [PERSON] частку у розмірі 1/8, що дорівнює 1 996 699,75 грн, у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; - у порядку спадкування за законом після [PERSON] , що помер [INFO] , визнати за спадкоємцем [PERSON] частку у розмірі 1/8, що дорівнює 1 996 699,75 грн, у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; - стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 9 983 498,73 грн; - стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 1 996 699,75 грн. В обґрунтування позову позивачі посилається на те, що [PERSON] і [PERSON] , як відповідно дружина і донька померлого [PERSON] , мають право на частину прав вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт», які той набув за життя і за період шлюбу з [PERSON] , а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» ухиляється від виконання своїх зобов`язань перед позивачами. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, цивільну справу розподілено судді Кузьменко В.В. Ухвалою суду від 21.10.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представником позивачів було надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, з урахуванням якої позивачі просили визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , що помер [INFO] , право вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] у розмірі 14 054 659,96 грн; у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , що помер [INFO] , визначити за [PERSON] частку у розмірі 1/2, що дорівнює 7 027 329,98 грн, у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; визнати, що до складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , входить частка у розмірі 1/2, що дорівнює 7 027 329,98 грн, у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; у порядку спадкування за законом після [PERSON] , що помер [INFO] , визнати за спадкоємцем [PERSON] частку у розмірі 1/8, що дорівнює 1 756 832,5 грн, у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; у порядку спадкування за законом після [PERSON] , що помер [INFO] , визнати за спадкоємцем [PERSON] частку у розмірі 1/8, що дорівнює 1 756 832,5 грн, у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] ; стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 8 784 162,48 грн; стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 1 756 832,5 грн. Ухвалою суду від 07.02.2022 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт», про поділ спільного майна подружжя, визнання частки у праві вимоги та стягнення коштів. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на: 1.1. нежитловий об`єкт (адміністративну будівлю літ. А-2 загальною площею 403,9 кв.м.; виробнича будівля літ. Б-2 загальною площею 662,1 кв.м.; матеріальнии? склад літ. Г-1 загальною площею 796,6 кв.м.; гаражнии? бокс літ. Д-1 загальною площею 576,0 кв.м.; маи?стерня літ. Е-1 загальною площею 99,4 кв.м.; навіс літ. К; навіс літ. Л; вбиральня літ. М; замощення I, No 13, 14' 16; огорожа No 6, 7, 9), реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на - 553109248101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1.2. комплекс, туристично-оздоровчии? "Меліоратор - Юг", загальною площею (кв.м.): 10135.9 (літ.Б - цегляна ідальня загальною площею - 2202,8 кв.м.; літ.В - цеглянии? бар-ресторан загальною площею - 1173,6 кв.м.; літ.Ф - цеглянии? бар загальною площею - 354,6 кв.м.; літ.К-5 - цеглянии?спальнии? корпус загальною площею - 1540,8 кв.м.; літ.Ч-4 - цеглянии? спальнии? корпус загальною площею - 1857,6 кв.м.; літ.Ч-5 - цеглянии? спальнии? корпус загальною площею - 3006,5 кв.м.; літ. В - навіс; літ.Т - цегляна дизельна; літ.Ш - цегляна ТП; літ.Х - цегляна бои?лерна; літ.У - цегляна КНС; No1 - металеві ворота;No3 - металева на кам"яніи? основі огорожа; No6 - металеві ворота; No16 - кам`яна з металевими вставками огорожа; No18 - кам`яна огорожа; No24 - металева хвіртка; No25 металеві ворота;No30,No31 - гранітні фонтани; No32 - залізобетонні оглядові маи?данчики; No33 - залізобетоннии? басеи?н; No34 - залізобетоннии? гідромасажнии? басеи?н; No35 - дитячии? маи?данчик з замощенням з тротуарноі? плитки;No36 - металеві ворота; No37 - металева хвіртка; No38 - цегляна огорожа; NoІ - замощення з асфальту, цементу, тротуарноі? плитки), реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на - 404568748209, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1.3. земельну ділянку за кадастровим номером 4820982200:09:000:0109, реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на - [ADDRESS] ; 1.4. об`єкт нерухомого майна, що складається з нежитлової будівлі, огорожі та будинку пульту керування артезіанською свердловиною, загальною площею 8,5 кв.м., реєстраційний номер майна 25497306, розташований за адресою [ADDRESS] . Заборонено органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень на об`єкт нерухомого майна, а саме: 2.1. нежитловий об`єкт (адміністративну будівлю літ. А-2 загальною площею 403,9 кв.м.; виробнича будівля літ. Б-2 загальною площею 662,1 кв.м.; матеріальнии? склад літ. Г-1 загальною площею 796,6 кв.м.; гаражнии? бокс літ. Д-1 загальною площею 576,0 кв.м.; маи?стерня літ. Е-1 загальною площею 99,4 кв.м.; навіс літ. К; навіс літ. Л; вбиральня літ. М; замощення I, No 13, 14' 16; огорожа No 6, 7, 9), реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на - 553109248101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2.2. комплекс, туристично-оздоровчии? "Меліоратор - Юг", загальною площею (кв.м.): 10135.9 (літ.Б - цегляна ідальня загальною площею - 2202,8 кв.м.; літ.В - цеглянии? бар-ресторан загальною площею - 1173,6 кв.м.; літ.Ф - цеглянии? бар загальною площею - 354,6 кв.м.; літ.К-5 - цеглянии? спальнии? корпус загальною площею - 1540,8 кв.м.; літ.Ч-4 - цеглянии? спальнии? корпус загальною площею - 1857,6 кв.м.; літ.Ч-5 - цеглянии? спальнии? корпус загальною площею - 3006,5 кв.м.; літ. В - навіс; літ.Т - цегляна дизельна; літ.Ш - цегляна ТП; літ.Х - цегляна бои?лерна; літ.У - цегляна КНС; No1 - металеві ворота;No3 - металева на кам"яніи? основі огорожа; No6 - металеві ворота; No16 - кам`яна з металевими вставками огорожа; No18 - кам`яна огорожа; No24 - металева хвіртка; No25 металеві ворота;No30,No31 - гранітні фонтани; No32 - залізобетонні оглядові маи?данчики; No33 - залізобетоннии? басеи?н; No34 - залізобетоннии? гідромасажнии? басеи?н; No35 - дитячии? маи?данчик з замощенням з тротуарноі? плитки;No36 - металеві ворота; No37 - металева хвіртка; No38 - цегляна огорожа; NoІ - замощення з асфальту, цементу, тротуарноі? плитки), реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на - 404568748209, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2.3. земельну ділянку за кадастровим номером 4820982200:09:000:0109, реєстраціи?нии? номер об`єкта нерухомого маи?на - [ADDRESS] ; 2.4. об`єкт нерухомого майна, що складається з нежитлової будівлі, огорожі та будинку пульту керування артезіанською свердловиною, загальною площею 8,5 кв.м., реєстраційний номер майна 25497306, розташований за адресою [ADDRESS] . До судового засідання представник позивачів не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином. До матеріалів позову долучено клопотання представника позивачів, в якому він просить розглянути справу за відсутності позивачів, а також їх представника за наявними в матеріалах справи документами, вимоги за позовною заявою та заявою про зменшення позовних вимог підтримує у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомляли, заяв про розгляд справи за своєї відсутності, відкладення судового засідання не надавали. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 12.07.2007, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11.09.2020 року, виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На момент смерті [PERSON] в живих було двоє дітей: [PERSON] , [PERSON] , дружина [PERSON] та мати [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту складено не було. 26.10.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурії Світлани Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини за законом. 25.11.2020 року [PERSON] вернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурії Світлани Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини за законом. На даний час свідоцтво про право на спадщину позивачі не отримували. За своє життя [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» ряд договорів, зокрема: 01.06.2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» був укладений договір позики від 01.06.2016 року. Відповідно до п.1 договору позики від 01.06.2016 року позикодавець ( [PERSON] ) надає позичальнику (Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт») позику з 01.06.2016 року по 30.12.2016 року готівкою у розмірі 2 341 116,96 грн. За позикою відсотки не нараховуються і не сплачуються. Відповідно до п.2 договору позики від 01.06.2016 року строк погашення позики 01.06.2017 року. 31.05.2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» було укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 1 від 01.06.2016 року, відповідно до п.1 якої пункт 2 договору викладено в наступній редакції: П.2. Строк погашення позики до 01.06.2018 року. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» у строк встановлений п.2 договору позики від 01.06.2016 року грошові кошти не повернуло. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] за договором позики від 01.06.2016 року складає 2 341 116,96 грн. 04.01.2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» був укладений договір позики № 1 від 04.01.2017 року. Відповідно до п.1 договору позики № 1 від 04.01.2017 року Позикодавець ( [PERSON] ) надає Позичальнику (Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт») позику з 04.01.2017 року по 30.05.2017 року готівкою у розмірі 340 259 грн. За позикою відсотки не нараховуються і не сплачуються. Відповідно до п.2 договору позики № 1 від 04.01.2017 року строк погашення позики 03.01.2018 року. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» у строк встановлений п.2 договору позики № 1 від 04.01.2017 року не повернуло [PERSON] грошові кошти за договором позики № 1 від 04.01.2017 року. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] за договором позики № 1 від 04.01.2017 року складає 340 259 грн. 21.06.2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» був укладений договір позики № 4 від 21.06.2017 року. Відповідно до п.1 договору позики № 4 від 21.06.2017 року Позикодавець ( [PERSON] ) надає Позичальнику (Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт») позику з 22.06.2017 року по 31.08.2017 року готівкою у розмірі 1 134 799 грн. Відповідно до п.2 договору позики № 4 від 21.06.2017 року за позикою відсотки не нараховуються і не сплачуються. Відповідно до п.3 договору позики № 4 від 21.06.2017 року строк погашення позики 20.06.2018 року. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» у строк встановлений п.3 позики № 4 від 21.06.2017 року не повернуло [PERSON] грошові кошти за договором позики № 4 від 21.06.2017 року. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] за договором позики № 4 від 21.06.2017 року складає 1 134 799 грн. 27.07.2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» був укладений договір позики № 5 від 27.07.2017 року. Відповідно до п.1 договору позики № 5 від 27.07.2017 року Позикодавець ( [PERSON] ) надає Позичальнику (Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт») позику з 28.07.2017 року по 31.12.2017 року готівкою у розмірі 990 000,00 грн строком на 12 місяців. Відповідно до п.2 договору позики № 5 від 27.07.2017 року за позикою відсотки не нараховуються і не сплачуються. Відповідно до п.3 договору позики № 5 від 27.07.2017 року строк погашення позики 26.07.2018 року. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» у строк встановлений п.3 договору позики № 5 від 27.07.2017 року не повернуло [PERSON] грошові кошти за договором позики № 4 від 21.06.2017 року. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] за договором позики № 5 від 27.07.2017 року складає 990 000,00 грн. 01.09.2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» був укладений договір позики № 6 від 01.09.2017 року. Відповідно до п.1 договору позики № 6 від 01.09.2017 року Позикодавець ( [PERSON] ) надає Позичальнику (Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт») позику з 01.09.2017 року по 31.12.2017 року готівкою у розмірі 225 875.00 грн строком на 12 місяців. Відповідно до п.2 договору позики № 6 від 01.09.2017 року за позикою відсотки не нараховуються і не сплачуються. Відповідно до п.3 договору позики № 6 від року строк погашення позики 31.08.2018 року. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» у строк встановлений п.3 договором позики № 6 від 01.09.2017 року не повернуло [PERSON] грошові кошти за договором позики № 6 від 01.09.2017 року. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] за договором позики № 6 від 01.09.2017 року складає 225 875.00 грн. Суд також встановив, що на підставі наявної у матеріалах справи виписки по рахунку [PERSON] [NUMBER] у Акціонерному товаристві «Креді Агріколь Банк» за період з 26 квітня 2014 року по 28 вересня 2020 року, що у період з 28.07.2017 року по 17.09.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» був здійснений ряд платежів за договором займа від 27.07.2017 року, договором займа від 16.07.2018 року, договором займа від 25.06.2019 року, договором займа від 18.12.2019 року, договором займа від 27.04.2020 року, договором займа від 25.08.2020 року, а саме: 28.07.2017 рокуна виконання договору займа від 27.07.2017 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 400 000,00 грн; 31.07.2017 року на виконання договору займа від 27.07.2017 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 200 000,00 грн; 03.08.2017 року на виконання договору займа від 27.07.2017 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 190 000,00 грн; 08.08.2017 року на виконання договору займа від 27.07.2017 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 200 000,00 грн; Всього [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» на виконання договору займа від 27.07.2017 року 990 000,00 грн. 04.12.2017 року на виконання договору займа від 27.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» повернуло [PERSON] 302 000,00 грн; 28.12.2017 року на виконання договору займа від 27.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» повернуло [PERSON] 302 200,00 грн. Всього Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» повернуло [PERSON] на виконання договору займа від 27.07.2017 року 602 200,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За нормою частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на показаннях свідків (частина перша статті 218 ЦК України). Отже, цивільним законодавством не встановлено недійсність договору позики у зв`язку з недотриманням сторонами письмової форми такого договору, а наявність такого договору може бути підтверджена письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Вказане у повній мірі відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 30.10.2019 року року в справі № 753/15072/16. Виходячи з виконання [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» договору займа від 27.07.2017 року, зокрема перерахування грошових сум [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 28.07.2017 року, 31.07.2017 року, 03.08.2017 року, 08.08.2017 року у загальному розмірі 990 000,00 грн та повернення грошових сум Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» [PERSON] 04.12.2017 року і 28.12.2017 року у загальному розмірі 602 200,00 грн, суд приходить до висновку про існування між [PERSON] договору займа від 27.07.2017 року, відповідно до якого [PERSON] передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» грошові кошти у розмірі 990 000,00 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» зобов`язувалось повернути цю суму грошових коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» свої зобов`язання за договором займа від 27.07.2017 року виконало не повністю, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» наявна заборговаість перед [PERSON] за договором займа від 27.07.2017 року у розмірі 387 800,00 грн. 16.07.2018 року на виконання договору займа від 16.07.2018 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 230 000,00 грн; 19.07.2018 року на виконання договору займа від 16.07.2018 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 33 000,00 грн; 20.07.2018 року на виконання договору займа від 16.07.2018 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 500 000,00 грн; 30.07.2018року на виконання договору займа від 16.07.2018 року [PERSON] перерахувавТовариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 150 000,00 грн; 27.08.2018 року на виконання договору займа від 16.07.2018 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 500 000,00 грн. Всього [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» на виконання договору займа від 16.07.2018 року 1 413 000,00 грн. Виходячи з виконання [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» договору займа від 16.07.2018 року, зокрема перерахування грошових сум [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 16.07.2018 року, 19.07.2018 року, 20.07.2018 року, 30.07.2018 року, 27.08.2018 року у загальному розмірі 1 413 000,00 грн, суд приходить до висновку про існування між [PERSON] договору займа від 16.07.2018 року, відповідно до якого [PERSON] передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» грошові кошти у розмірі 1 413 000,00 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» зобов`язувалось повернути цю суму грошових коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» свої зобов`язання за договором займа від 16.07.2018 року не виконало, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» наявна заборговаість перед [PERSON] за договором займа від 27.07.2017 року у розмірі 1 413 000,00 грн. 25.06.2019 року [PERSON] на виконання договору займа від 25.06.2019 року перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 225 000,00 грн; 26.06.2019 року [PERSON] на виконання договору займа від 25.06.2019 року перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 170 000,00 грн; 22.07.2019 року [PERSON] на виконання договору займа від 25.06.2019 року перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 100 000,00 грн; 09.09.2019 року [PERSON] на виконання договору займа від 25.06.2019 року перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 280 000,00 грн; 10.09.2019 року [PERSON] на виконання договору займа від 25.06.2019 року перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 120 000,00 грн. Всього [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» на виконання договору займа від 25.06.2019 року 895 000,00 грн. Виходячи з виконання [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» договору займа від 25.06.2019 року, зокрема перерахування грошових сум [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 25.06.2019 року, 26.06.2019 року, 22.07.2019 року, 09.09.2019 року, 10.09.2019 року у загальному розмірі 895 000,00 грн, суд приходить до висновку про існування між [PERSON] договору займа від 25.06.2019 року, відповідно до якого [PERSON] передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» грошові кошти у розмірі 895 000,00 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» зобов`язувалось повернути цю суму грошових коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» свої зобов`язання за договором займа від 25.06.2019 року не виконало, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» наявна заборговаість перед [PERSON] за договором займа від 25.06.2019 року у розмірі 895 000,00 грн. 18.12.2019 року на виконання договору займа від 18.12.2019 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 399 950,00 грн; 19.12.2019 року на виконання договору займа від 18.12.2019 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 799 950,00 грн; 20.12.2019 року на виконання договору займа від 18.12.2019 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 243 200,00 грн; 31.08.2020 року на виконання договору займа від 18.12.2019 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 22 500,00 грн. Всього [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» на виконання договору займа від 18.12.2019 року 1 465 600,00 грн. Виходячи з виконання [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» договору займа від 18.12.2019 року, зокрема перерахування грошових сум [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 18.12.2019 року, 19.12.2019 року, 20.12.2019 року, 31.08.2020 року у загальному розмірі 1 465 600,00 грн, суд приходить до висновку про існування між [PERSON] договору займа від 18.12.2019 року, відповідно до якого [PERSON] передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» грошові кошти у розмірі 1 465 600,00 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» зобов`язувалось повернути цю суму грошових коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» свої зобов`язання за договором займа від 18.12.2019 року не виконало, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» наявна заборговаість перед [PERSON] за договором займа від 18.12.2019 року у розмірі 1 465 600,00 грн. 27.04.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року[PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 300 000,00 грн; 30.04.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 178 000,00 грн; 07.05.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 164 000,00 грн; 15.05.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 390 000,00 грн; 22.06.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 85 000,00 грн; 30.06.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 200 000,00 грн; 06.07.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 300 000,00 грн; 09.07.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 125 000,00 грн; 14.07.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 55 000,00 грн; 20.07.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 400 000,00 грн; 04.08.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 200 000,00 грн; 10.08.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 145 000,00 грн; 17.08.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 699 900,00 грн; 20.08.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 90 000,00 грн; 21.08.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 166 000,00 грн; 25.08.2020 року на виконання договору займа від 27.04.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 2 100,00 грн. Всього [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» на виконання договору займа від 27.04.2020 року 3 500 000,00 грн. Виходячи з виконання [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» договору займа від 27.04.2020 року, зокрема перерахування грошових сум [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 27.04.2020 року, 30.04.2020 року, 07.05.2020 року, 15.05.2020 року, 22.06.2020 року, 30.06.2020 року, 06.07.2020 року, 09.07.2020 року, 14.07.2020 року, 20.07.2020 року, 04.08.2020 року, 10.08.2020 року, 17.08.2020 року, 20.08.2020 року, 21.08.2020 року, 25.08.2020 року у загальному розмірі 3 500 000,00 грн, суд приходить до висновку про існування між [PERSON] договору займа від 27.04.2020 року, відповідно до якого [PERSON] передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» грошові кошти у розмірі 3 500 000,00 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» зобов`язувалось повернути цю суму грошових коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» свої зобов`язання за договором займа від 27.04.2020 року не виконало, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» наявна заборговаість перед [PERSON] за договором займа від 27.04.2020 року у розмірі 3 500 000,00 грн. 25.08.2020 року на виконання договору займа від 25.08.2020 року[PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 917 800,00 грн; 27.08.2020 рокуна виконання договору займа від 25.08.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 45 000,00 грн; 03.09.2020 року на виконання договору займа від 25.08.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 28 000,00 грн; 04.09.2020 року на виконання договору займа від 25.08.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 110 000,00 грн; 07.09.2020 року на виконання договору займа від 25.08.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 82 000,00 грн; 08.09.2020 року на виконання договору займа від 25.08.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 34 000,00 грн; 10.09.2020 року на виконання договору займа від 25.08.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 134 400,00 грн; 17.09.2020 року на виконання договору займа від 25.08.2020 року [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 10 010,00 грн. Всього [PERSON] перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» на виконання договору займа від 25.08.2020 року 1 361 210,00 грн. За договором займа від 25.08.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» [PERSON] грошові кошти повернуті не були. Виходячи з виконання [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» договору займа від 25.08.2020 року, зокрема перерахування грошових сум [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 25.08.2020 року, 27.08.2020 року, 03.09.2020 року, 04.09.2020 року, 07.09.2020 року, 08.09.2020 року, 10.09.2020 року, 17.09.2020 року у загальному розмірі 1 361 210,00 грн, суд приходить до висновку про існування між [PERSON] договору займа від 25.08.2020 року, відповідно до якого [PERSON] передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» грошові кошти у розмірі 1 361 210,00 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» зобов`язувалось повернути цю суму грошових коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» свої зобов`язання за договором займа від 25.08.2020 року не виконало, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» наявна заборговаість перед [PERSON] за договором займа від 25.08.2020 року у розмірі 1 361 210,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку, що на момент смерті [PERSON] у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» були наявні наступні невиконані грошові зобов`язання перед [PERSON] : за договором позики від 01.06.2016 року - 2 341 116,96 грн; за договором позики № 1 від 04.01.2017 року - 340 259,00 грн; за договором позики № 4 від 21.06.2017 року - 1 134 799,00 грн; за договором позики № 5 від 27.07.2017 року - 990 000,00 грн; за договором позики № 6 від 01.09.2017 року - 225 875,00 грн; за договором займа від 27.07.2017 року - 387 800,00 грн, за договором займа від 16.07.2018 року - 1 413 000,00 грн; за договором займа від 25.06.2019 року - 895 000,00 грн; за договором позики від 18.12.2019 року - 1 465 600,00 грн; за договором позики від 27.04.2020 року - 3 500 000,00 грн; за договором позики від 25.08.2020 року - 1 361 210,00 грн. Загальний розмір зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] на момент смерті останнього становив 14 054 659,96 грн. Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із частини першої статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до частин першої, другої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно вимог частини першої статті 70 Сімейного кодексу України внормовано, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, [PERSON] , як дружина [PERSON] , у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя має право на виділення їй 1/2 частки у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] , що становить 7 027 329,98 грн. Виходячи із наведеного, [PERSON] , як дружина [PERSON] , має право на частку у праві вимоги за договором позики від 01.06. 2016 року у розмірі 1 170 558,48 грн; за договором позики № 1 від 04.01.2017 року - 170 129,50 грн; за договором позики № 4 від 21.06.2017 року - 567 399,50 грн; за договором позики № 5 від 27.07.2017 року - 495000,00 грн; за договором позики № 6 від 01.09.2017 року - 112 937,5 грн; за договором займа від 27.07.2017 року - 193 900,00 грн, за договором займа від 16.07.2018 року - 706 500,00 грн; за договором займа від 25.06.2019 року - 447 500,00 грн; за договором позики від 18.12.2019 року - 732 800,00 грн; за договором позики від 27.04.2020 року - 1 750 000,00 грн; за договором позики від 25.08.2020 року - 680 605,00 грн, всього 7 027 329,98 грн. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог частини першої статті 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Отже, до складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , входить 1/2 частки у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] , що дорівнює 7 027 329,98 грн. та яка підлягає спадкуванню. Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як передбачено частиною другою статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи з того, що на момент смерті [PERSON] в живих були його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] та мати [PERSON] , то саме ці особи є спадкоємцями за [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, частки позивачів у спадщині за [PERSON] становлять по 1/4. Виходячи з того, що частка [PERSON] у спільному сумісному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] становить 1/2, то кожному з позивачів, як спадкоємцям [PERSON] , належить частка у розмірі 1/8 у праві вимоги за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] . Отже, позивачі мають право в порядку спадкування кожна на частку у праві вимоги за договором позики від 01.06. 2016 року у розмірі 292 639,62 грн; за договором позики № 1 від 04.01.2017 року - 42 532,375 грн; за договором позики № 4 від 21.06.2017 року - 141 849,875 грн; за договором позики № 5 від 27.07.2017 року - 123 750,00 грн; за договором позики № 6 від 01.09.2017 року - 28 234,375 грн; за договором займа від 27.07.2017 року - 48 475,00 грн, за договором займа від 16.07.2018 року - 176 625,00 грн; за договором займа від 25.06.2019 року - 111 875,00 грн; за договором позики від 18.12.2019 року - 183200,00 грн; за договором позики від 27.04.2020 року - 437 500,00 грн; за договором позики від 25.08.2020 року - 170 151,25 грн, всього 1 756 832,50 грн кожна. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Строк повернення позики за договором позики від 01.06.2016 року становив 01.06.2018 року, за договором позики № 1 від 04.01.2017 року - 03.01.2018 року, за договором позики № 4 від 21.06.2017 року - 20.06.2018 року, за договором позики № 5 від 27.07.2017 року - 26.07.2018 року, за договором позики № 6 від 01.09.2017 року - 31.08.2018 року, отже строк повернення позики за цими договорами є таким, що настав. Разом з тим, оскільки договором займа від 27.07.2017 року, договором займа від 16.07.2018 року, договором займа від 25.06.2019 року, договором позики від 18.12.2019 року, договором позики від 27.04.2020 року, договором позики від 25.08.2020 року не встановлені строки повернення позики, а також ці строки не визначені моментом пред`явлення вимоги, то позика за вказаними договорами має бути повернена Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги. 20.04.2021 року позивачі звернулись до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» із вимогою у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» своїх зобов`язань за договором позики від 01.06.2016 року, договором позики № 1 від 04.01.2017 року, договором позики № 4 від 21.06.2017 року, договором позики № 5 від 27.07.2017 року, договором позики № 6 від 01.09.2017 року, договором займа від 27.07.2017 року, договором займа від 16.07.2018 року, договором займа від 25.06.2019 року, договором позики від 18.12.2019 року, договором позики від 27.04.2020 року, договором позики від 25.08.2020, всього на загальну суму 14 054 659,96 грн, а також у зв`язку з набуттям без достатньої правової підстави за рахунок [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» 1 918 938,00 грн. Позивачі вимагали повернути у тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги грошові кошти (поворотну фінансову допомогу) у розмірі 9 983 498,73 грн [PERSON] і 1 996 699,75 грн [PERSON] , що є долями у зобов`язаннях Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» перед [PERSON] , належними [PERSON] у порядку поділу спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . 27.04.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» отримало вимогу позивачів. Враховуючи звернення позивачів із вимогою 20.04.2021 року, яку Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» отримало 27.04.2021 року, строк повернення позики за договором займа від 27.07.2017 року, договором займа від 16.07.2018 року, договором займа від 25.06.2019 року, договором позики від 18.12.2019 року, договором позики від 27.04.2020 року, договором позики від 25.08.2020 року настав 27.05.2021 року. Вимоги позивачів у тридцятиденний строк (до 27.05.2021 року включно) Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» не виконало. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Нефтетранспорт» не виконало своїх зобов`язань перед позивачами із повернення грошових коштів, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини першої 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачі сплатили кожна по 11 350.00 грн судового збору кожна, вказані суми підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів. Відповідно до частин другої, третьої 141 ЦПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. [PERSON] у зв`язку з розглядом даної справи понесла 96 000 грн витрат на правову допомогу; вказані суми підлягають стягненню з відповідачів на користь [PERSON] .

Outcome: approved