Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб: позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 9842, вчинений 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Свої вимоги мотивує тим, що 14.12.2021 відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. видано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 67596673 на основі виконавчого напису № 9842, виданого 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з нього на користь ТОВ "Вердикт капітал" заборгованості у розмірі 30603,83 гривні. Проте він ніколи не брав жодних кредитів (позик) ні у ТОВ "Вердикт капітал", ні у банках, ні у кредитних спілках, ні у будь-яких подібних установах. Також ніколи нікому не був поручителем при отриманні кредиту. Про наявність виконавчого напису № 9842, виданого 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., та про постанову приватного виконавця Пиця А.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 67596673 від 14.12.2021 йому повідомила 24.12.2021 бухгалтер НГВУ "Долинанафтогаз", де він працює. Вказана постанова не містить підстав виникнення заборгованості та вчинення виконавчого напису, як і не містить підстав з яких відповідач є стягувачем у цьому провадженні. Виконавчий напис № 9842 від 28.09.2021 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений він без доказів, що підтверджують безспірність такої вимоги, порушує норми Закону України " Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Кажук В.Б. не з`явилися. Від останнього через канцелярію суду поступила заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи провести та ухвалити рішення за відсутності позивача, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник відповідача ТОВ "Вердикт капітал" у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивує тим, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка свідчила б про протилежне. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Також подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому зазначено, що заявлені витрати на правничу допомогу не визначені, чим не дотримано вимог ст. 133, 134 ЦПК України. До позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, у тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. З урахуванням незначної складності даної справи, просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про розгляд даної справи, про що свідчить розписка першого про отримання поштового відправлення (а.с. 47) та поштове відправлення про відсутність останнього за місцем реєстрації здійснення діяльності (а.с. 51-52). Жодних письмових пояснень від них до суду не надходило. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху на надано позивачу строк на усунення недоліків. 06 січня 2022 року від позивача поступила заява про виправлення недоліків з відповідними додатками та квитанціями про оплату судового збору, а також заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також суд своєю ухвалою від 06.01.2022 зупинив стягнення на підставі виконавчого напису № 9842, виданого 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт капітал" 30603,83 гривні заборгованості, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А., до набрання законної сили рішення суду у вказаній справі. 13 січня 2022 року від позивача поступила заява про долучення доказів з додатками. 07 лютого 2022 року на електронну адресу суду та 14.02.2022 у паперовому варіанті від відповідача поступив відзив на позов, клопотання про поновлення строку для його подання, а також клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. 11 лютого 2022 року від представника позивача - адвоката Кажука В.Б. поступила заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі та без участі його довірителя, в якій він позов підтримав, не заперечив проти прийняття відзиву та призначення справи до розгляду. Ухвалою від 11.02.2022 суд визнав поважними причини пропуску строку на подання відповідачем відзиву на позов та поновив його у даній цивільній справі. Долучив відзив на позов до матеріалів справи. Підготовче провадження у справі №343/2644/21 закрив та призначив справу до судового розгляду. 09 березня 2022 року від представника позивача - адвоката Кажука В.Б. поступила заява, у якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи провести та ухвалити рішення за відсутності позивача, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно з виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Киїського міського нотарільного округу Сазоновою О.М. 28.09.2021 та зареєстрованим у реєстрі за № 9842, приватний нотаріус пропонує стягнути на користь ТОВ "Вердикт капітал" заборгованість, що виникла за кредитним договором № 25/07-К19 від 11.01.2007 з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (правонаступник ТОВ "Вердикт капітал") та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" за вказаним кредитним договором є ТОВ "ФК "Кредит-капітал" на підставі договору № 000120-а про відступлення права вимоги від 29.05.2018, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ "Вердикт капітал" на підставі договору № ВФ/01 про відступлення прав вимоги від 08.04.2021. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 по 14.07.2021. Сума заборгованості за кредитним договором № 25/07-К19 від 11.01.2007 становить 30603,83 грн, з яких: 3% річних за період з 08.04.2021 по 14.07.2021 в сумі 22605,83 грн, інфляційні збитки за період з 08.04.2021 по 14.07.2021 в сумі 7498,00 грн (а.с. 41). Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.12.2021 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. постановив звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , який отримує дохід у ПАТ "Укрнафта". Здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20 % від доходу, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до повного погашення заборгованості за виконавчим документом, яка становить 34567,21 гривень, з яких 30603,83 грн - основний борг, 3060,38 грн - основна винагорода приватного виконавця, 903 грн - витрати виконавчого провадження (а.с. 7-8, 26-27). [PERSON] працює з 09.05.2019 по даний час за строковим трудовим договором сторожем служби охорони Західного нафтопромислового району у Долинському НПР Відділу охорони Департаменту безпеки ПАТ "Укрнафта" (м. Долина) (а.с. 21, 22). Позивач заперечує щодо наявної у нього перед відповідачем заборгованості, як і наявність будь-яких кредитних зобов`язань, у зв`язку з цим просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підтвердження відсутності укладеного ним кредитного договору з ТОВ "Банк "Фінанси та кредит" долучив вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.08.2012 у справі № 1-375/2011, в якій він визнаний потерпілим, за яким працівника даного банку визнано винним у вчиненні злочинів, передачених ч. 2, 3, 4 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України (а.с. 42-46). Відповідач вважає, що заборгованість є безспірною, про що зазначає у відзиві на позов, однак не долучає жодних документів, розрахунків на її обгрунтування, як і самого кредитного договору та договору про уступку прав вимоги, на які мається посилання у виконавчому написі. Спір між сторонами не врегульовано. Оцінка суду: вивчивши зміст письмових заяв сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, а сторона відповідача як на підставу своїх заперечень, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2021 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 25/07-К19 від 11.01.2007, укладеним між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (правонаступник ТОВ "Вердикт капітал") та [PERSON] , право вимоги за яким переуступлено ТОВ "ФК "Креди-капітал", яке уступило право вимоги ТОВ "Вердикт капітал", за період з 08.04.2021 року по 14.07.2021 року на загальну суму 30603,83 гривні. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В п.п.3.2. п. 3 гл.16 р. II вказаного Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у даному Переліку. Під час розгляду справи не здобуто жодних доказів на підтвердження навності нотаріально посвідченої угоди, на підставі якої нотаріус пропонує стягнути заборгованість з позивача, що є однією з обов`язкових умов для вчинення виконавчого напису та відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц, у постанові від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 по справі № 750/1627/18. Відповідно до п.п.2.1 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи сторін у повному обсязі й установлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № № 754/9711/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». На підтвердження виконання викладених вимог, суду не надано жодного доказу, що приватний нотаріус перевірила наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до недотримання процедури вчинення напису, передбаченої п.п.2.3 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Жодних доказів про належне повідомлення позивача про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до нього у відповідача за кредитним договором не долучено і до матеріалів справи. Також з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримувала від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі (перерахування) кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). У матеріалах справи відсутні копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, як і суду не представлено детального розрахунку заборгованості, яка пропонується стягнутись з позивача по виконавчому написі, як і не надано жодних доказів (наприклад, платіжних доручень, квитанцій, чеків тощо) отримання ним кредиту чи перерахування кредитних коштів від його імені. Тобто, з установлених судом обставин справи не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач з метою підтвердження наявності заборгованості позивача надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач був повідомлений про зміну кредиторів у зобов`язанні (від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "ФК "Кредит-капітал", від ТОВ "ФК "Кредит-капітал" до ТОВ "Вердикт капітал"), та не відомо чи були вказані документи представлені і нотаріусу, який вчиняв виконавчий напис. Тобто, приватний нотаріус, хоча і посилається на існування таких договорів, однак не представляється можливим встановити чи перевірила вона наявність правових підстав у ТОВ "Вердикт капітал" стягувати з [PERSON] суму кредиту, в тому числі звертатися з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки не підтверджено, що такі договори про відступлення права вимоги надавалися нотаріусу, такі не надано і суду. Не відомо і який саме розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором був переданий від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до ТОВ "ФК "Кредит-капітал", від ТОВ "ФК "Кредит-капітал" до ТОВ "Вердикт капітал" відповідно до договорів відступлення прав вимоги. Слід звернути увагу і на положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Однак, коли настав такий строк суду не представляється можливості встановити та перевірити це, оскільки у виконавчому написі він не вказаний, а лише зазначено, що «строк платежу за кредитним договором настав» та що «стягнення заборгованості проводиться за період з 08.04.2021 по 14.07.2021». При цьому, жодної інформації за попередній період немає, як і відсутні докази про підставність нарахування заборгованості у вказаний період та про згоду з нею позивача, який заперечує будь-якій кредитні правовідносини з відповідачем. Пунктом 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Як визначено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, позивачем вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть йому можливість поновити його порушені права у спосіб встановлений законом. Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Сазоновою О.М. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази того, що позивач отримав письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 25/07-К19 від 11.01.2007, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною, як і не доведено існування між сторонами нотаріально посвідченого кредитного договоду, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Отже, позовні вимоги [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають до задоволення. Враховуючи положення ч. 7 ст. 158, п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.01.2022 у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 9842, виданого 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" 30603,83 гривні заборгованості, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Розподіл судових витрат: згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підтвердження понесення судових витрат в частині сплати судового збору позивач подає квитанцію № НП2367380 від 29.12.2021 (а.с. 15) про сплачений судовий збір в розмірі 908 грн за подання позовної заяви та квитанції № 0.0.2406515684.1, № 0.0.2405638542.1 від 06.01.2022 (а.с. 29) на загальну суму 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню повністю, тому з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути 908 грн витрат по оплаті судового збору за подання позову та 496,20 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову, всього 1404,20 грн. Щодо розподілу витрат, понесених за надання професійної правничої допомоги, суд виходить з такого. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладється на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень надано такі документи: - договір про надання правової допомоги від 28 грудня 2021 року, укладений між адвокатом Кажуком В.Б. та Пупіним Р.В., в якому визначено, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачних цим договором. Адвокат забезпечує захист прав, свобод та законних інтересів клієнта. За надання послуг адвокатом, клієнт сплачує гонорар в сумі 2000 гривень. Оплата проводиться не пізніше третього дня після підписання договору. Сплата клієнтому гонорару підтверджується актами виконаних робіт та квитанцією про оплату за надані послуги (а.с. 10); - акт виконаних робіт від 28.12.2021, підписаний адвокатом Кажуком В.Б. та Пупіним Р.В., відповідно до якого загальна сума гонорару за надані послуги складає 2000 грн. До наданих послуг адвокат відносить: надання правової консультації по справі, збір документів - 200 гривень, правничу допомога, пов`язану з підготовкою до складення позовної заяви - 400 гривень, складення позовної заяви - 500 гривень, представництво інетерсів у суді - 900 гривень (а.с. 11). При цьому суд звертає увагу на те, що розгляд даної справи проводився на підставі письмових заяв сторін, без безпосередньої участі в судових засіданнях їх представників; - квитанцію № 88 від 28.12.2021, згідно з якою [PERSON] сплатив на користь адвоката Кажука В.Б. гонорар в сумі 2000 гривень (а.с. 14). Однак, відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яке мотивує тим, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є незначної складності, заявлені витрати на правничу допомогу не визначені і до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, у тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. Суд погоджується з твердженнями сторони відповідача про те, що дана справа є незначної складності, оскільки практика розгляду даної категорії справ є усталеною. Натомість критично ставиться до тверджень про те, що витрати на правничу допомогу не визначені, тому що перелік наданих послуг чітко відображений у акті виконаних робіт з відображенням оцінки наданих послуг, з чим погодилися його підписанти. На підтвердження факту оплати за надані послуги до матеріалів справи долучено вищевказану квитанцію. Крім того, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 р. у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 р. у справі № 317/1209/19, від 3 лютого 2021 р. у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 р. у справі № 753/1203/18. Таким чином, беручи до уваги наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, враховуючи принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, виходячи з об`єму виконаної адвокатом роботи та того, що фактично представництво інтересів позивача у суді його представником не здійснювалося, хоча така послуга увійшла у вартість гонорару, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за сумою, виходячи з незначної складності юридичної кваліфікації правовідносин, які склалися у ній, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1100 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі вищевикладеного, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 158, 206, 432 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV, гл.16 р. II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172,

Outcome: approved