Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

27.01.2022 р. адвокат Повідайчик О.І. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 82937 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 109 120,24 гривень. 12.01.2022 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Ю.Г. відкрито виконавче провадження № 68120370 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Посилається на те, що вказаний виконавчий запис вчинено з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, із 22.02.2017 року редакція Переліку затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а тому приватний нотаріус не мав законних підстав вчинити виконавчий напис на підставі кредитного договору. Також, зазначив, що виконавчий напис було вчинено з пропуском строку звернення, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того зазначає що, станом на 25.02.2021 р. у позивачки відсутня заборгованість за кредитним договором №500494585 від 19.06.2014 р. укладеним з ПАТ «Альфа-Банк, оскільки виконавче провадження з виконання виконавчого листа Воловецького районного суду №300/888/15-ц про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості по кредитному договору у сумі 74991,80 гривень було закінчене у звязку з повним його виконанням, про що свідчить постанова Головного державного виконавця Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Крижанівського Я.І. від 25.02.2021 р. На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, від 12.06.2021 р. зареєстрований в реєстрі за № 82937. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник Повідайчик О.І. не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, проте надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволеності позову відмовити, із підстав наведених у такому. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, зареєстрованого в реєстрі за №82937 від 12.06.2021 р. про стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 109120,24 гривень за кредитним договором № 500494585 від 19.06.2014 р., укладеним з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 р. є ТОВ "Кредитні ініціативи", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 р. є ТОВ "Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», у подальшому правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал". Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 07 червня 2021 року. (а.с.9). За вказаним виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. 12.01.2022 року відкрито виконавче провадження ВП № 68120370 з примусового виконання виконавчого напису № 82937 виданого 12.06.2021 року (а.с.24). Також, в ході даного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено 13.01.2022 року постанову про стягнення звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. З тексту оспорюваного виконавчого напису (реєстровий № 82937) від 12.06.2021 р. вбачається, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. при вчиненні нотаріальної дії керувалася статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 ( далі - Переліку). Так, із пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі N 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: "Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття". Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису (реєстровий №82937), а саме, 12.06.2021 р., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Із огляду на наведене, судом зясовано, що у матеріалах справи відсутні докази того, що кредитний договір № 500494585 від 19.06.2014 р. про надання кредиту позивачці [PERSON] було нотаріально посвідчено, і доказів протилежного протягом судового розгляду не встановлено. Окрім цього, в Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 500494585 від 19.06.2014 р. з Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714 на суму 48653,38 гривень. Позивачка [PERSON] виконувала зобовязання по кредитному договору частково, у звязку із чим, 04.11.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось з позовом до суду про стягнення заборгованості із [PERSON] за даним кредитним договором. 01.12.2015 р. Воловецьким районним судом було розглянуто цивільну справу № 300/888/15-ц, позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково, вирішено: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500494585 від 19.06.2014 р. в сумі 74991,80 гривень. 30.12.2015 р. Воловецьким районним судом був виданий виконавчий лист № 300/888/15-ц про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості по кредитному договору в сумі 74991,80 гривень. Станом на 25.02.2021 р. виконавче провадження з виконання указаного виконавчого листа було закінчене у звязку з повним його виконанням, про що свідчить постанова Головного державного виконавця Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Крижанівського Я.І. від 25.02.2021. Таким чином, з виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В, зареєстрованого в реєстрі за №82937 від 12.06.2021 р., вбачається, що АТ «Альфа-банк», як кредитор у зобов`язанні, знаючи про наявність рішення Воловецького районного суду від 01.12.2015 року на його користь, і скерувавши виконавчий лист до виконання, уклало договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 р. з ТОВ "Кредитні ініціативи", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 р. є ТОВ "Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», у подальшому правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал". Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). За таких обставин справи слід констатувати, що кредитодавець звернувшись 04.11.2015 до суду з позовом про стягнення з заборгованості із [PERSON] за кредитним договором, використав право вимагати повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку та змінив порядок, умови і строк дії даного кредитного договору. На час звернення з таким позовом (04.11.2015) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішенням суду від 01.12.2015 р. було засвідчено такі зміни. Матеріалами справи підтверджено, що 25.02.2021 р. головним державним виконавцем Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Крижанівським Я.І згідно постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 50029106, закінчено виконавче провадження з підстав повного фактичного виконання рішення суду № 300/888/15-ц про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості по кредитному договору в сумі 74991,80 гривень. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено 12.06.2021 р. за кредитним договором, за яким вже було стягнуто заборгованість, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на вищевказане, приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не перевірив умови, за наявності яких можна вчиняти виконавчий напис, зокрема, трьохрічний річний строк з дня виникнення вимоги про стягнення заборгованості, а також вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, ухвалою суду від 28.01.2022 р. задоволено заяву представника позивачки про забезпечення позову, зокрема зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису, тому за правилами ч.7 ст.158 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення про задоволення позову, вказані заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір у розмірі 1488,60 гривень, з яких: 992,40 гривень за подання позовної заяви та 496,20 гривень за подання зави про забезпечення позову.

Outcome: approved