Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

30.03.2022, поштою, на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Якобишеної Тетяни Дмитрівни у якому остання просила суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 726/87/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу, яким стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 гривень. Зазначає, що ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 березня 2022 року повернуто позов [PERSON] , однак судом не вирішено питання про судові витрати, які були понесені відповідачем [PERSON] на правову допомогу. З посиланням на відповідні правові норми, оскільки залишення позову без розгляду відбулося через необґрунтовані дії позивача, просить суд стягнути понесені відповідачем витрати на правову допомогу, наводячи їх розрахунок та надаючи докази їх понесення. Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду, проте їх неприбуття, відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви (клопотання). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши подане до суду клопотання та матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо понесених судових витрат. Так ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.03.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу - залишено без розгляду. При цьому, таке залишення без розгляду позову відбулося на підставіч.5 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин та неповідомлення ним про причини неявки. Поряд із цим, у матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, до якого представник позивача [PERSON] долучала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на суму 35 750 гривень. У своєму клопотанні адвокат просить суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі та стягнути понесені судові витрати у розмірі 9000 гривень, вказуючи, що вона надавала правничу допомогу відповідачу [PERSON] у вказаній цивільній справі. У матеріалах справи наявний ордер на надання правничої допомоги [PERSON] адвокатом Якобишеною Т.Д. На підтвердження понесених витрат на залучення адвоката, до матеріалів справи долучено Договір № 6 «Про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги» від 07 лютого 2022 року, який укладений між адвокатом Якобишеною Т.Д. з однієї сторони та клієнтом [PERSON] , з іншої сторони, з приводу надання правової допомоги у цивільній справі № 726/87/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. При цьому у п. 4 Договору вказано, що гонорар адвоката становить з розрахунку 1500 грн. за годину роботи адвоката. Також, суду надано Акт про прийняття-передачу наданих послуг від 25.03.2022 року, згідно якого адвокат Якобишена Т. Д. надала юридичні послуги вартістю 9 000 гривень за наступну виконану роботу: -зустріч з клієнтом, консультація, ознайомлення із ухвалою відкриття провадження, підписання договору про надання правничої допомоги та обговорення питання щодо подання відзиву на позовну заяву, узгодження позиції із клієнтом: 2 години - 3000 гривень; -підготовка та подання до суду про перехід зі спрощеного в загальне провадження: 1 година - 1500 гривень; -опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини та формування правової позиції, підготовка та відправка відзиву на позовну заяву: 3 години - 4500 гривень. У відповідності до долучених квитанцій до прибуткового касового ордеру № б/н від 07 лютого 2022 року та № б/н від 25 березня 2022 року [PERSON] сплачено на підставі договору про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги №6 від 07.02.2022 - 5000 гривень та 4000 гривень. Крім того у матеріалах справи міститься підготовлене адвокатом клопотання про перехід із спрощеного провадження в загальне провадження та відзив на позовну заяву. Статтею 270 ЦПК України, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно із ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч.ч.5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. Частина 9 ст. 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат дає підстави для висновку про те, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача і суд повинен вирішити питання щодо розподілу таких витрат. Крім того, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для цілей розподілу судових витрат до витрат на правничу допомогу адвоката, у відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України відносять: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). При цьому, у відповідності до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Так суд, вирішуючи клопотання щодо понесених судових втрат, розподіляючи витрати, понесені відповідачем [PERSON] на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги № 6 від 07 лютого 2022 року, Акт про прийняття-передачу наданих послуг від 25.03.2022 та квитанції від 07 лютого 2022 року та від 25 березня 2022 року про оплату понесених витрат на правову допомогу на загальну суму 9 000 грн, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Так, в даному випадку відповідачем разом із відзивом було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с.64), а оскільки позов [PERSON] залишено без розгляду, у зв`язку із неявкою останньої у судові засідання, що можна розцінювати як необґрунтовані дії позивача, суд вправі вирішити питання щодо відшкодування понесених відповідачем судових витрат та ухвалити додаткове рішення у справі. З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Якобишеною Т.Д. дійсно під час розгляду справи підготовлено клопотання про перехід із спрощеного провадження в загальне провадження та відзив на позовну заяву, проте адвокат вказує, що на їх підготовку затрачено 1 годину та 3 години відповідно, що еквівалентно понесеним витратам 1500 грн. та 4500 грн. відповідно. Крім того, на ознайомлення із матеріалами та узгодження позиції адвокатом затрачено 2 години часу, що розраховано як 3000 гривень. Проте, зазначені адвокатом Якобишеною Т.Д. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, зважаючи на відсутність проведених судових засідань у справі. Враховуючи складність справи, факт залишення позову без розгляду, виконані представником відповідача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу та приходить до висновку, що з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені ним у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., що буде необхідним і достатнім в даному конкретному випадку. Разом з тим, суд зазначає, що рішення у справі не ухвалювалось, оскільки позов було залишено без розгляду, у зв`язку з чим, суд вирішує питання про стягнення витрат на правову допомогу ухвалою суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial