Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 12.10.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком, в якій просить визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з ним, за адресою: [ADDRESS] , та просить стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] вказує, що з 2009 року він перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. В цих відносинах, у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 21.03.2012 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.01.2012 року щомісяця, до його повноліття, на користь матері дитини - [PERSON] . Зазначає, що він вчасно сплачує аліменти на користь відповідача, незважаючи на те, що діти проживають разом з ним. Також, [PERSON] Тернівським районним судом міста Кривого Рогу двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання батьківських обов`язків, що проявлялося в антисанітарних умовах проживання дітей, зловживання спиртними напоями, у зв`язку з чим, не контролювала по віденку, дозвілля дітей. З вересня 2020 року двоє наших дітей проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] , а відповідач повністю самоусунулася від їх виховання, та участі у житті дітей. На даний час, він працює на посаді поліцейського з логістики, за місцем роботи характеризується позитивно, весь вільний час він присвячує дітям. Діти навчаються у КЗШ № 55. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно повернутих за закінченням терміну зберігання поштових повідомлень, а.с. 48-49, 54-55, 59-60, 61-62, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзив на позов до суду не надала. Представник третьої особи - служба у справах дітей Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Турко Ю.Р. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11-30 год. 30.11.2021, за правилами загального позовного провадження. 30.11.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення підготовчого засідання на 09-15 год. 29.12.2021, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якої у суду відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 29.12.2021 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12-00 год. 21.01.2022. 21.01.2022 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-00 год. 03.03.2022, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якої у суду відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, 03.03.2022 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, оскільки існує сукупність умов, передбачених нормами ч.1 ст. 280 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записано: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.09.2010 Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). [PERSON] народився [INFO] , у відомостях про батьків зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.03.2014 Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Згідно довідки №6, виданої 14.06.2021 Виконавчим комітетом №17, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , та діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). [PERSON] працює на посаді поліцейського логістики відділення поліції №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, зарекомендував себе добре. До виконання своїх службових обов`язків ставиться відповідально. При вирішенні службових питань завжди проявляє принциповість та наполегливість. За характером спокійний, врівноважений. У спілкуванні з громадянами чемний. Справі служіння народові України відданий. Керівництво відділення поліції систематично здійснює відвідування підлеглих поліцейських за місцем мешкання, в ході яких, було встановлено, що останній мешкає по [ADDRESS] , разом із своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження. За місцем мешкання [PERSON] також характеризується виключно з позитивної сторони, що підтверджується службовою характеристикою, та характеристикою з місця проживання (а.с. 8, 9). Згідно рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2012, стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, зареєстрованого: [ADDRESS] , проживаючого: [ADDRESS] , працюючого: КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, водій-співробітник, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.01.2012 року щомісяця, до його повноліття, на користь матері дитини - [PERSON] (а.с. 10-11). Відповідно до довідки за вих.№ 1830 від 27.07.2021, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 4-А класі Криворізької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №55 КМР Дніпропетровської області (а.с. 12). Згідно довідки за вих.№ 1829 від 27.07.2021, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 1-Б класі Криворізької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №55 КМР Дніпропетровської області (а.с. 13). Постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2019, [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП визнано винуватою, та притягнуто до адміністративної відповідальності накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, за те, що 05.12.2019 приблизно о 21:10 год. [PERSON] знаходячись за місцем свого мешкання, що за адресою по [ADDRESS] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , а саме не контролює поведінку, дозвілля та місцезнаходження останніх, зловживає спиртними напоями (а.с. 14-15). Повторно, постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2020, [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП визнано винуватою, та притягнуто до адміністративної відповідальності накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, за те, що 07.09.2020 о 10:30 годині гр. [PERSON] , маючи двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що проявляється в антисанітарних умовах проживання (а.с. 16-17). У висновку виконкому Тернівської районної у місті ради від 26.11.2021 вказано, що за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з вересня 2020 року і по теперішній час діти мешкають з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , мати дітей [PERSON] з травня 2021 року виїхала за кордон, зв`язок з нею відсутній. Хлопчики знаходяться на повному утриманні батька [PERSON] . Інформація адміністрації Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №55 Криворізької міської ради підтверджує той факт, що маги в травні 2021 року виїхала за кордон до Польщі (на заробітки) та перестала опікуватись синами, отримуючи аліменти на дітей. [PERSON] за час навчання дітей проявив себе як відповідальний батько, який займається вихованням та всебічним розвитком дітей, контролює виконання ними домашніх завдань. Хлопці уроки відвідують згідно освітнього процесу, дисципліновані, школу без поважних причин не пропускають. Батько активно співпрацює з класними керівниками. Згідно службової характеристики [PERSON] працює в відділенні поліції №5 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області на посаді поліцейського логістики з 22.02.2021 по теперішній час. Гр. [PERSON] зарекомендував себе добре. До виконання службових обов`язків ставиться відповідально. Порушень дисципліни та законності за час служби не допускав. За характером спокійний, врівноважений. Органом опіки та піклування проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що за даною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Будинок складається з трьох кімнат, кухні, санвузла з душовою кабінкою. Житлове приміщення відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Наявне газо-. водо-, електропостачання. газовий котел. Дві кімнати облаштовані для дітей, окремі спальні місця, два письмових столи, шкільне приладдя, іграшки, шафа для речей. Хлопчики забезпечені одягом та взуттям за сезонами. Під час складання акту хлопчики повідомили, що завжди більше уваги їм приділяв батько. Мати, [PERSON] , зі слів дітей, на даний час перебуває за кордоном, але часто надсилає їм повідомлення та та телефонує Малолітні, [PERSON] та [PERSON] виявляють бажання жити разом і батьком. Служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради не змогла поспілкуватися та провести обстеження умов проживання гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , через те. що телефон для зв`язку відсутній, двері в квартирі ніхто не відчиняв Сусіди повідомили, що гр. [PERSON] не мешкає в Кривому Розі, оскільки перебуває за кордоном (а.с. 35-36). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 2, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, що встановлено ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.ч. 2,4 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18, провадження № 61-44680св18, вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18, викладено висновок про те, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим, положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей». Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до довідки №6, виданої 14.06.2021 Виконавчим комітетом №17, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , та діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до висновку виконкому від 26.11.2021, мати дітей перебуває за кордом на заробітках та не піклується про них (а.с. 35-36). У справі № 755/11054/17-ц, провадження № 61-4268св19, Верховний Суд, погоджуючись з висновком про визначення місця проживання дитини з матір`ю, урахував встановлені судами обставини щодо особистої прихильності дитини до матері, її вік, стан здоров`я батьків та їх майновий стан, характеристики, а також висновок органу опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 01 грудня 2017 року № 100-21122. Також, у Постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 539/1406/17, провадження № 61-15082св18, зроблений висновок про те, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Таким чином, враховуючи, що мати малолітніх дітей самоусунулась від виховання спільних з позивачем дітей, не турбується про їх стан здоров`я, духовний та фізичний розвиток, не цікавиться їх навчанням, дозвіллям, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, у зв`язку з її ухиленням від виконання батьківських обов`язків, зловживання спиртними напоями, тому суд вважає необхідним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати найкращим інтересам дітей та сприятиме повноцінному їх вихованню та розвитку. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., а.с. 4, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved