Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , в сумі 7316,81 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з 01.04.2012 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відповідачу, який є споживачем послуг, надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою. Зокрема, за період з 01.12.2015 року по 30.06.2021 року було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за які відповідачем сплачено не було, у зв`язку з чим станом на 01.07.2021 року у відповідача виникла заборгованість з оплати за надані послуги у розмірі 5596,80 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2015 року по 30.06.2021 року в розмірі 5596,80 грн., 3% річних, що становить 452,56 грн., а також індекс інфляції, що становить 1267,45 грн., а всього 7316,81 грн., а також сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.08.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені по місцю проживання відповідача зареєстрованому у встановленому законом порядку. 28.01.2022 року представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України, про причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не подано. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2016 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 120129, за умовами якого ОКВП «Дніпро-Кіровоград» зобов`язалось надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 7). Так, відповідач [PERSON] являється власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування частки житлового будинку від 24.12.2015 року. При цьому, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 03.02.2016 року, що підтверджується відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 01.09.2021 року (а.с. 16). У свою чергу, матеріали справи не містять достатніх доказів реєстрації місця проживання [PERSON] саме за адресою: [ADDRESS] . Надана позивачем довідка Квартального комітету № 8 м. Кропивницького від 03.02.2016 року № 37 (а.с. 7) не може вважатися достатнім доказом цього, оскільки з її змісту незрозуміло чи [PERSON] проживає там чи зареєстрована. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, [PERSON] не являється споживачем послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а тому є неналежним відповідачем у даній справі. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач [PERSON] в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання щодо своєчасної оплати належним чином не виконує, що підтверджено довідками про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.12.2015 року по 30.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , згідно яких борг відповідача [PERSON] перед позивачем за вказаний період становить 5596,80 грн. (а.с. 4, 5). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] суму 3 % річних в розмірі 452,56 грн. та індекс інфляції в розмірі 1267,45 грн., нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданим розрахунком (а.с. 6). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають судові витрати в сумі 2270,00 грн.

Outcome: partial