Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що відповідно до додаткового судового наказу Новоселицького районного суду із нього було вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі однієї четвертої частки його доходу, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку\~ щомісячно до досягнення нею повноліття. Він просить зменшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з нього у твердій грошовій сумі в розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у зв`язку із тим, що він ніде не працює та не має змоги платити аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України\~справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомили про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Новоселицького районного суду від 27.07.2018 року із позивача було вирішено стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття. Згідно додаткового судового наказу Новоселицького районного суду від 01.10.2018 року із позивача стягуються аліменти в розмірі\~в розмірі\~однієї чверті\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку та\~не більше\~10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~щомісячно,\~починаючи з\~04.07.2018\~року до\~її повноліття. Відповідно до ст.7 Закону України № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років з 1 січня становить 2100 гривень. Згідно ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Із зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до витягу із наказу №181 о/с від 15.11.2019 року позивача було звільнено із посади інспектора СРПП №2 Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області. Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на погіршення матеріального стану у звязку із звільненням з роботи, однак будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини він не надав, а тому в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, відсутні підстави для зменшення визначеного за судовим наказом розміру аліментів. Крім того, фактично позивач просить не зменшити розмір стягуваних із нього аліментів, а змінити форму стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму. Таким правом наділена особа, яка отримує аліменти, а не особа, що їх сплачує. Дана позиція підтверджується нормою ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, оскільки відповідно до даної норми суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З вказаного слід зробити висновок, що правом змінювати форму стягуваних аліментів платник аліментів, яким є позивач, не наділений, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed