Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову зазначивши, що 21.04.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси було скасовано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Позивачем здійснюється надання послуг відповідачу, що підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] , однак, відповідач кошти за отримані послуги сплачувала не в повному обсязі, у зв`язку з цим, за нею у період з 01.07.2018 року по 31.12.2020 року утворилась заборгованість, яка становить: 9 812 грн. 43 коп. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі: 9 812 грн. 43 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позов. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» не з`явився, разом з цим, на адресу суду 15.03.2022 року, надійшла заява представника позивача Сазонової А.О., щодо можливості розгляду справи за відсутності представника позивача, згідно якої зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.40). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно (а.с.39), раніше (а.с.31) також, була повідомлена про слухання справи, про причини не явки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи не надала, відзиву на позовну заяву не подала (а.с.32-33,40-41), що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.3 ст. 211 ЦПК України). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України, та відомостями наданими Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.7-9; 29). Позивач зазначає, що відповідач є споживачем послуги, що надається Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», та, що підтверджується оформленим особовим рахунком за № [NUMBER] . Згідно наданого розрахунку вбачається, що заборгованість з оплати послуг водопостачання виникла за період з 01.07.2018 року по 31.12.2020 роки. Так, за даними розрахунку встановлено, що розрахунок проводиться за нарахуваннями затвердженими рішенням виконавчого комітету ОМР № 30 від 25.02.2010 року та тарифів затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 26.06.2018 року № 599, від 23.10.2018 року № 1251, від 04.02.2020 року №283 (а.с.10-11). Матеріалами справи також, встановлено, що позивач раніше звертався до суду з приводу стягнення заборгованості, про що судом було винесено судовий наказ. Також, матеріалами справи встановлено, що ухвалою суду від 21.04.2021 року (справа № 523/1533/21) за заявою боржника, судовий наказ скасовано. Разом з цим, з ухвали суду вбачається, що Судовий наказ було скасовано з підстав наявності захворювання у боржника, та частковою сплатою останньою заборгованості (а.с.12-13). З позовної заяви, та розрахунку наданого на підтвердження заборгованості, вбачається, що відповідач заборгованості не сплатила, сума заборгованості за період з 01.07.2018 року по 31.12.2020 роки, становить: 9 812 грн. 43 коп. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з оплати послуг надання водопостачання, суд виходить з наступного. Згідно з ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 2 ст. 5 цього Закону, передбачено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ст. 67 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За положення статті 162 цього Кодексу - плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач є споживачем житлово-комунальної послуги, як послуги з водопостачання, а відтак має здійснювати оплату за отримані та надані послуги в строки передбачені договором та відповідно до встановлених тарифів. Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо за договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись незалежним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушення зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч. 2 ст. 598 цього Кодексу допускається лише лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем - не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги. Тобто, відповідач отримує надані позивачем послуги, а позивач надав та продовжує надавати вказані послуги, матеріали справи не містять звернення відповідача у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг. Відповідно до ст. ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 12,80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом враховуються обставина того, що відповідач, будучи обізнаною про час та місце слухання справи, реально усвідомлюючи наслідки не явки в судове засідання, до суду не з`явились, не надала відзиву та або заперечень щодо наявної заборгованості, не надала доказів щодо часткового погашення заборгованості тощо. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведені підстави позовних вимог, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2 043 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved