Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15.09.1993 року до [INFO] (день смерті [PERSON] ), тобто більше 5 років до часу відкриття спадщини за адресом: [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] [PERSON] , з яким вона проживала в незареєстрованому шлюбі з 1992 року помер. 15.09.1993 року вони повінчалися та проживали в одному будинку в с. Кохан Верховинського району Івано-Франківської області до часу смерті чоловіка, тобто 30 років. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, але до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію шлюбу не зверталися. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, вона є спадкоємцем 4 черги , однак в державній нотаріальній конторі їй пояснили що для прийняття спадщини їй необхідно встановити факт спільного проживання із чоловіком, у зв`язку з чим вона звернулась д суду. Ухвалою суду від 24.12.2021 року дана заява прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересована особа - Верховинська районна державна нотаріальна контора до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгяду даної справи повідомлені належним чином (а.с.28), від державного нотаріуса Верховинської районної нотаріальної контори Івано-Франківської області Павлюка І.І. надійшла заява про про розгляд справи без участі їх представника, щодо заявлених вимог посилається на розсуд суду (а.с.31). У судовому засіданні заявник просила задоволити її заяву з підстав, зазначених у ній. Вислухавши пояснення заявника,свідків [PERSON] та [PERSON] , повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, судл прийшов до такого висновку. Свідок [PERSON] , 1967 року народження, суду пояснила, що із заявницею є сусідами (через три господарства), їй відомо, що [PERSON] був інвалідом І групи (по зору), проживав з [PERSON] приблизно з 1992 року по день смерті в с. Кохан Верховинського району Івано-Франківської області. Разом вели спільне господарство(тримали корову, порося). Свідок [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що її бабуся [PERSON] , яка вже померла, була подружкою заявника Свідок пам`ятає, що навчаючись ще в молодших класах школи, бабуся говорила про те, що до [PERSON] прийшов жити [PERSON] . З 2000 року свідок [PERSON] проживає по сусідству (через потічок) з заявником. З того часу їй відомо, що заявник [PERSON] проживала разом із [PERSON] та вели спільне господарство, [PERSON] помер минулого року. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Як вбачається з матеріалів справи заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в с. Довгополе Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.3). Згідно з довідкою УАПЦ с. Довгопілля Верховиського району Івано-Франківської області від 28.11.2021 року, виданої священиком [PERSON] (а.с.5), [PERSON] , 1939 року народження, вінчалась з [PERSON] , 1940 року народженя, 15 вересня 1993 року . Відповідно до довідок Довгопільського старостинського округу Білоберізької сільської ради №597 від 17.11.2021 року (а.с.6) та Перехреснянського старостинського округу Верховинської селищної ради від 03.11.2021 року №281 (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , проживала та спільно вела господарство з співмешканцем [PERSON] , [INFO] , до дня його смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . У довідці Перехреснянського старостинського округу Верховинської селищної ради від 03.11.2021 року №280, виданої [PERSON] , [INFO] , зазначено, що вона дійсно похоронила за власні кошти свого співмешканця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.8). Також в довідці Перехреснянського старостинського округу Верховинської селищної ради від 14.12.2021 року №331, виданої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживав і вів спільне господарство разом із співмешканкою [PERSON] , [INFO] , до дня смерті. До матеріалів справи долучено Державний акт на право власності на земельну ділянку, що належить [PERSON] , розташовану в пр. Кохан Верховинського району Івано-Франківської області, та Державний акт на право власності на земельну ділянку, що належить [PERSON] , розташовану присілку Запотік с. Перехресне Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.10, 11). Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] у віці 81 рік (а.с.4). Як вбачається з листів Верховинської державної нотаріальної контори (нотаріус Павлюк І.І.) та приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я., після померлого [INFO] [PERSON] спадкоємці з заявою про прийняття спадщини станом на даний час не зверталися (а.с.21, 29, 30). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. У ст.3 СК України закріплено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як встановив суд, факт спільного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] більше 5 років стверджується як матеріалами справи, так і показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи всі зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з веденням спільного побуту більше п`яти років заявником доведений, наданими нею доказами.ю Даний факт має юридичне значення для [PERSON] , оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved