Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородького міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 26 вересня 1994 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Як стверджує позивач, підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. Позивач зазначає, що з відповідачем спільного господарства не ведее. Разом як чоловік і жінка не проживають вже тривалий час. Вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати шлюбу між нею та відповідачем. Позивачка\~\~ [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено з матеріалів справи, 24 вересня 1994 року між\~\~ позивачем [PERSON] та\~відповідачем [PERSON] \~\~було укладено шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , що видане 24 вересня 1994 року виконкомом Есенської сільської ради народних депутатів Ужгородського району, про що складено відповідний актовий запис № 10. Шлюбні відносини між сторонами припинено, позивачка [PERSON] бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви. Оскільки позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Неодноразові неявку відповідача [PERSON] у судові засідання призначені судом на 14.12.2021року о 10 год 00 хв, на 18.02.2022 року о 16 год 00хв, на 28.03.2022 року, о 10 год 00 хв , про які відповідач повідомлявся належним чином шляхом надіслання на адресу місця його проживання , судових повісток, суд розцінює, як байдуже ставлення до шлюбу та небажання відповідача зберегти шлюб. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при поданні позову до суду в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved