Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», розміром 3,53 умовних кадастрових гектарах, посилаючись на те, що він 01.08.1995 був зарахований в члени КСП «Дружба» с. Положаї (колишнього Переяслав-Хмельницького району Київської області), що підтверджується відомостями в трудовій книжці [NUMBER] . 31.03.2000 позивач був звільнений з членів КСП «Дружби» у зв`язку з розподілом господарства і переводом з 01.04.2000 у новостворений СВК «Супій» як правонаступника КСП «Дружба». На початку березня 2021 року позивач дізнався про те, що у період з 1995 -2000 роки відбулось розпаювання земель, які перебувають у колективній власності КСП «Дружба», що підтверджується протоколом зборів колгоспників уповноважених КСП «Дружба» №2 від 21.12.1996 року. Позивач був дійсним членом КСП «Дружба», але з невідомих причин при розпаюванні земель позивачу не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). Вважає, що він будучи членом КСП «Дружба» набув право на земельну частку (пай) із земель, що перебувала у колективній власності КСП «Дружба» розміром 3,53 в умовних гектарах. Щодо отримання земельної частки (паю) 15.03.2021 він звернувся з письмовою заявою до Ташанської ОТГ-Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. 30.04.2021 своїм листом за №337/2 Ташанська сільська рада підтвердила те, що дійсно відбулось розпаювання КСП «Дружба» в період з 1995 -2000 роки, але в схемі розпаювання позивач відсутній. Виділяти земельну частку пай із земель, що підлягають розпаюванню колишнього КСП «Дружба» та видавати сертифікат на право власності на земельну частку (пай) не належить до компетенції Ташанської сільської ради. В адміністративних межах Ташанської сільської ради вільних земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва немає. Таким чином позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» розміром 3,53 умовних кадастрових гектарах. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. В підготовчому судовому засіданні, представник відповідача позовні вимоги визнав, однак пояснив, що землі із відповідним цільовим призначенням в даний час в ОТГ відсутні. Сторони заявляли про можливість укладення між ними мирової угоди, однак тексту угоди суду не надали. Представник відповідача - Ташанської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено наступне. У 01.08.1995 позивач був прийнята в члени КСП «Дружба», с. Положаї Переяслав-Хмельницького району Київської області, та був направлений на навчання у Переяслав-Хмельницьке ПТУ-22 по спеціальності тракторист-машиніст, що підтверджується трудової книжкою АС»834910 та протоколом №7 засідання правління КСП «Дружба» від 05.07.1995. У період з 16.06.1998 по 24.11.1999 позивач проходив строкову військову службу будучи членом КСП «Дружба». 31.03.2000 позивач був звільнений з членів КСП «Дружба» у зв`язку з розподілом господарства і переводом 01.04.2000 у новостворений СВК «Супій» що є правонаступником КСП «Дружба» с. Положаї, Переяслав-Хмельницького району Київської області. Звільнений з роботи 22.09.2001. Відповідно до протоколу зборів колгоспників уповноважених КСП «Дружба» №2 від 21.12.1996 відбулось розпаювання земель, які перебували у колективній власності КСП «Дружба», для забезпечення земельними частками (паями) членів КСП. На час розпаювання колективної власності КСП «Дружба» позивач [PERSON] був членом даного КСП, але його помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13.03.1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки [PERSON] на час розпаювання КСП «Дружба» с. Положаї, Переяслав-Хмельницького району Київської області 21.12.1996 був членом даного КСП, то він має право на земельний пай і на його ім`я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. При паюванні було прийняте рішення, що кожен член КСП «Дружба» на час паювання має право на земельну частку (пай) із земель КСП «Дружба» розміром 3,53 у умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №380825, який виданий на ім`я батька позивача - [PERSON] , що також є членом КСП «Дружба» на час паювання 1995-2000. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки, право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Дружба», с. Положаї, Переяслав-Хмельницького району Київської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). Судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] в силу ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved