Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Покровську міську раду провести дії з приватизації вказаної квартири на їхнє ім`я. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачі зареєстровані та проживають у вказаній квартирі після смерті основного наймача [PERSON] , яка померла [INFO] та доводиться позивачам бабусею та прабабусею відповідно. Донька померлої [PERSON] зареєстрована та проживає за іншою адресою. Рішенням виконкому Красноармійської міської ради від 20.06.1990 року договір найму жилого приміщення після смерті [PERSON] був змінений, особистий рахунок переоформлений на позивача [PERSON] . З метою використання права на приватизацію позивачі звернулись до Покровської міської ради для приватизації квартири за адресою - [ADDRESS] , проте їм було відмовлено з причин відсутності ордеру про надання жилої площі. Зазначаючи, що ордер має певний термін дії, є єдиною підставою для вселення та підлягає його здачі, у зв`язку з чим копії ордеру у позивачів взагалі не може бути, вони вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, а також, що вимога про зобов`язання проведення дії з приватизації є похідною від вимоги про визнання права на приватизацію, посилаючись на норми ЦК України, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі просять задовольнити позов. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України (а.с.32). Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують (а.с.42,43). Відповідач Покровська міська рада правом участі в судовому засіданні не скористалась, подала відзив на позов, в якому зазначила, що не погоджується з позовними вимогами позивачів та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на наступне. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» передбачено перелік документів для приватизації державного житлового фонду, які громадянин надає до органу приватизації. Розглядом наданих позивачем документів з`ясувалось, що для подальшого вирішення питання приватизації квартири відсутній ордер або копія ордеру про надання жилої площі за вищевказаною адресою, тобто відповідно до чинного законодавства наданий неповний пакет документів, про що було повідомлено позивача. Відповідач наголошує, що приватизація державного майна є суспільно значимим процесом, в ході якого здійснюється роздержавлення власності, вирішуються питання пільгової участі членів трудових колективів у її придбанні та їх соціального захисту. Твердження позивача про порушення його права на приватизацію є необґрунтованим аргументом, адже права на приватизацію його ніхто не позбавляє, проте воно може бути реалізовано виключно у спосіб та у межах, передбачених відповідними нормативними актами. Позивачу було роз`яснено, що у разі надання повного пакету документів питання приватизації вищевказаного житлового приміщення буде реалізовано. Справу відповідач просить розглянути без участі представника міської ради (а.с.37-41). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків. Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] народився [INFO] , є громадянином України, з 05.12.1981 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (паспорт громадянина України, довідка про реєстрацію від 21.10.2021 року №13111, а.с.8, 22), його батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , а.с.13). Мати позивача [PERSON] - [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу 10.11.1987 року змінила прізвище на [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , а.с.17), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (паспорт громадянина України, а.с.с.18), її батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , а.с.12). Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) народилась [INFO] , є громадянкою України, з 11.09.2002 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (паспорт громадянина України, довідка про реєстрацію від 21.10.2021 року №13112, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , а.с.9, 15, 23), її батьками є [PERSON] /позивач та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , а.с.14). [PERSON] (дошлюбне\~прізвище [PERSON] ),\~ [INFO] ,\~померла [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , а.с.11, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , а.с.16). Випискою з рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 20.06.1990 року №347/2 змінено договір найму жилого приміщення, визнано наймачем іншого члена сім`ї та переоформлено особові рахунки з [PERSON] на позивача [PERSON] , проживаючого та зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , жила площа 30,4 кв.м, у зв`язку зі смертю основного наймача бабусі [PERSON] (а.с.19). Довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради від 19.10.2021 року №12713 підтверджується, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивачі [PERSON] з [INFO] , та [PERSON] з 25.09.1990 року, відомості отримані з реєстру «Реєстр громади» (а.с.20,21). За змістом виготовленого на замовлення позивача [PERSON] 27.03.2020 року технічного паспорту спірна квартира має загальну площу з балконом 45,7 кв.м, житлова площа дорівнює 30,5 кв.м, квартира розташована на 2 поверсі будинку квартирного типу (а.с.24, 25). З довідок ТВБВ №10004/0238 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що позивачі, які проживають за адресою: [ADDRESS] , значаться у списках на приватизацію житла за вказаною адресою, житлові чеки не використані (а.с.27, 28). Відповідно до листа Покровської міської ради Донецької області від 21.10.2021 року №02-06/22299 позивачів повідомлено, що для подальшого вирішення питання щодо приватизації квартири відсутня копія ордеру про надання жилої площі, здійснити приватизацію та оформити документи про передачу квартири на їхню користь немає законних підстав через неповний пакет документів (а.с.26). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; п раво власності\~вважається набутим\~правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~не встановлені\~судом. Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності (ч.1 ст.345 ЦК України). Згідно з ч.3 ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначає Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон). Відповідно до ч.1 ст.1 Закону приватизація державного\~житлового фонду\~-\~це відчуження\~квартир (будинків),\~житлових приміщень\~у гуртожитках,\~призначених для\~проживання сімей\~та одиноких\~осіб,\~кімнат у\~квартирах та\~одноквартирних будинках,\~де мешкають\~два і\~більше наймачів,\~та належних\~до них\~господарських споруд\~і приміщень\~(підвалів,\~сараїв і\~т.\~ін.)\~державного житлового\~фонду на\~користь громадян\~України. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону (ч.4 ст.5 Закону). До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ч.1 ст.2 Закону). Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (ч.2 ст.2 Закону). За ст.8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ч.1); передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Отже, обов`язковими умовами для виникнення у громадян права на приватизацію квартир (будинків)\~державного житлового\~фонду є постійне проживання особи в таких квартирах (будинках) та особисте звернення особи до органів приватизації з порушеного питання; участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у квартирі (будинку), що підлягає приватизації. Матеріалами справи встановлено, що позивачі вселилися до спірної квартири на законних підставах, протягом тривалого часу зареєстровані та проживають в спірній квартирі, незаконність проживання позивачів ніким не оспорюється, тож суд доходить висновку, що позивачі набули право на подання заяви про отримання житла у приватну власність. За змістом Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, (далі Положення), передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина; громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію (п.п.14,17). Відповідно до п.18 Положення громадянин подає до органів приватизації такі документи: - заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; - копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; - копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); - копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); - довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; - технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; - копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; - документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; - копію документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); - заяву-згоду тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Відмовляючи позивачеві у проведенні приватизації спірної квартири, відповідач посилався на відсутність копії ордеру про надання жилої площі. Як визначено статтею 58 ЖК УРСР, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення, ордер видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Відповідно до п.69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470 ордер дійсний протягом 30 днів. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації (п.72 Правил). Отже, ордер - це документ, що має тимчасову дію та є єдиною підставою для вселення особи до житлового приміщення. Факт вселення на підставі ордеру та правомірність проживання позивачів в спірній квартирі відповідачем не оспорюється, доказів визнання ордеру недійсним відповідачем не надано, більш того, рішенням відповідача від 20.06.1990 року №347/2 у зв`язку зі смертю бабусі/прабабусі позивачів вирішено змінити основного наймача спірної квартири [PERSON] на позивача [PERSON] , відсутність ордеру/його копії на спірну квартиру унеможливлює надання позивачами копії такого ордеру відповідачеві. Відповідно до ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації,\~органи місцевого\~самоврядування не\~мають права\~відмовити мешканцям\~квартир (будинків),\~житлових приміщень\~у гуртожитках\~у приватизації\~займаного ними\~житла,\~крім випадків,\~передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч.11 ст.8 Закону). Право кожного\~на повагу\~до свого\~житла закріплено ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17.07.1997 року. За ст.47 Конституції України кожен має право на житло; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За викладених обставин, враховуючи, що спірна квартира, яка знаходиться у користуванні позивачів, які є громадянами України, є об`єктом приватизації відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до переліку житла, що не підлягає приватизації, не відноситься, позивачі позбавлені можливості реалізувати надане їм\~законом право\~на набуття\~у власність\~житла в\~результаті приватизації,\~суд задовольняє заявлені позовні вимоги в повному обсязі, адже вважає, позивачі мають право на приватизацію спірної квартири без надання органу приватизації копії ордеру на таку квартиру. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення має бути зазначено про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось На підставі Закону\~України «Про\~приватизацію державного\~житлового фонду», ст.ст.15,\~16, 328, 345 ЦК України,\~

Outcome: approved