Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

11 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який вони зареєстрували 01.12.2014 року у Кривецькій сільській раді Радехівського району Львівської області, про що складено актовий запис №02, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 01 грудня 2014 року Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджує Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 25 червня 2015 року Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області. Син сторін проживає та зареєстрований за місцем реєстрації позивача по [ADDRESS] , що підтверджує довідка №981 від 22.09.2021 року, видана старостою сіл Дмитрів, Криве, Мукані, Середпільці виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області. Протягом останніх років стосунки позивача з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Останні два роки, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Сторони дійшли згоди, що спільний син після розлучення буде проживати з позивачем. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у Кривецькій сільській раді Радехівського району Львівської області, про що 01 грудня 2014 року складено актовий запис №02; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , суму судових витрат 2943,00 грн., які позивач понесла у зв`язку із розглядом справи (а.с.5-7). Позивач в судове засідання не з`явилася, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримує. Щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.30). Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.26,29). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 1 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ») Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області зареєстровано шлюб, про що 01 грудня 2014 року складено відповідний актовий запис №02, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 01 грудня 2014 року (а.с.8). За час перебування у шлюбу в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 25 червня 2015 року Кривецькою сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.12). З копії довідки №981 від 22.09.2021, виданої виконавчим комітетом Радехівської міської ради Львівської області, видно, що [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , і разом з нею проживає син - [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Щодо вимоги представника позивача про стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат по справі, які позивач понесла у зв`язку із розглядом справи, суд зазначає наступне. За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрім іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з позовної заяви представник позивача просить стягнути з відповідача в користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 гривень, витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 2000 гривень та вартість банківських послуг із оплати правових послуг наданих адвокатом в розмірі 35 гривень (а.с.5-7). Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наявність доказів фактичного здійснення позивачем витрат в розмірі 2000 гривень, що підтверджується Договором №24/09 про надання правових послуг від 24 вересня 2021 року (а.с.14-14 зворот), протоколом погодження ціни до Договору про надання правових послуг №24/09 від 24 вересня 2021 року (а.с.15), копією квитанції №169 від 24.09.2021 (а.с.16). Вартість банківських послуг із оплати правових послуг наданих адвокатом в розмірі 35 гривень підтверджується копією квитанції №169/КЗ від 24.09.2021 (а.с.16). Таким чином, відповідно до статті 141 ЦПК України, за наявності доказів здійснення позивачем судових витрат, суд має можливість здійснити розподіл судових витрат в цій частині, відтак є підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 2943 гривні.

Outcome: approved