Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаними вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, у жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустило новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 14.09.2018 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.09.2018, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 7000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Разом з тим, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим у нього станом на 08.07.2021 виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 78 116,43грн. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 78116грн.43коп., а також 2270грн. сплаченого судового збору. 20 грудня 2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. Посилався на те, з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14.09.2018. У зв`язку із цим, йому було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт, спеціальним платіжним засобом є платіжна картка. Він неодноразово користувався кредитними коштами, повертаючи їх, протягом пільгового періоду суто по тілу кредиту. Категорично не погоджується із розрахунком, наданим позивачем до матеріалів позову, оскільки вважає, що це звичайний математичний розрахунок, у якому зазначені непідтверджені вихідні дані заборгованості. Крім того, позивачем не надано доказів того, що він ознайомлений з Витягом з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», які надані до позову, у зв`язку із чим, вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з нього відсотків, а також щомісячних страхових платежів є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Визнав позовні вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту. 04.11.2022 представник АТ «Універсал Банк» подав до суду відповідь на відзив. Посилався на те, що доводи відповідача у відзиві є необґрунтованими та надуманими, а надані до позову документи є належними доказами на підтвердження факту укладання між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] кредитного договору. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив тим самим, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та їх примірники отримав у мобільному додатку. Оскільки вказаними документами визначена процентна ставка, пеня та комісія, відповідач, окрім тіла кредиту, зобов`язаний і їх сплачувати. Також вважає належним доказом розрахунок заборгованості, так як у ньому відображено увесь рух коштів та погашення [PERSON] заборгованості. При цьому, здійснюючи такий розрахунок, позивач керувався п.5.13 «5.Надання на обслуговування кредиту» розділу 2 Умов, яким визначено порядок черговості погашення грошових зобов`язань. Оскільки відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість у розмірі 78116,43грн. Просив позов задовольнити. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін та представника відповідача. У прохальній частині позову, представник позивача просив розгляд справи провести у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача. 17.03.2022 представник відповідача - адвокат Дєдова Л.П. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність її довірителя. Під час вирішення спору, просила суд врахувати наданий нею розрахунок заборгованості та позов задовольнити частково. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустив новий проект Monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. [PERSON] 14.09.2018 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.09.2018 (а.с.6). Так, судом встановлено, що 14.09.2018 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (а.с.9). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, підписавши дану заяву, позичальник відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе відповідні зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір від 14.09.2018 [PERSON] не оскаржував, в установленому законом порядку він не визнаний недійсним, а тому, згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано до матеріалів позову розрахунок, згідно якого у відповідача станом на 08.07.2021 виникла заборгованість по тілу кредиту у розмірі 78116,43грн. Разом з тим, суд не може погодитися із вказаним розрахунком, виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що заявлена позивачем сума боргу становить не тільки тіло кредиту, як це зазначено у позові, а також включає у себе заборгованість за відсотками та й щомісячні страхові платежі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У відповідності до вимог статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсалбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Втім, у заяві позичальника від 14.09.2018 процентна ставка не зазначена, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.09.2018, посилався на Витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в AT «Універсал Банк». Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов і Правил обслуговування фізичних осіб в AT «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Також в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін, оскільки в матеріалах також не має вказівки на те, що це є договором приєднання, хоча банк і посилається на певні стандартні форми документів, встановлених банком. Крім того, Банком не надано доказів, з яких би вбачалося, що відповідач [PERSON] був ознайомлений з стандартними документами банку (Умовами, Правилами банку, Тарифами). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, у зв`язку із чим позов у цій частині задоволенню не підлягає. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку AT «Універсал Банк» не повернуті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тільки тіло кредиту у розмірі 45 695,94грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved