Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов мотивує тим, що 03 квітня 2021 року в м. Луцьку по вул. Шевченка, 10 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів «JEEP COMPAS», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказує, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи, проведеного на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», складає 358 219,19 грн. Посилається на те, що у відповідача на момент ДТП був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб «JEEP COMPAS». В добровільному порядку виплатити відшкодування за завдану матеріальну шкоду відповідач відмовляється. Разом з тим, зазначає, що внаслідок ДТП його автомобіль було пошкоджено, в результаті чого він був позбавлений можливості тривалий час повноцінно користуватися транспортним засобом, що створювало незручності у вирішенні особистих та сімейних питань, а тому має право на відшкодування моральної шкоди. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача 358 219,19 грн. вартості відновлювального ремонту, 10 000 грн. завданої моральної шкоди та судові витрати по справі. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що він не погоджується з вимогою позивача про стягнення з нього 358 219,19 грн. вартості відновлювального ремонту, оскільки, ця сума значно перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, а саме становила 261 171,00 грн. Зазначає, що з нього відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необхідно стягнути лише різницю між вартістю автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» до та після ДТП, а не вартість відновлювального ремонту, яка перевищує ринкову вартість автомобіля. Крім того, вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про ринкову вартість автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» після ДТП. Щодо стягнення моральної шкоди, то вважає, що у позовній заяві не доведено та не надано доказів понесення моральних страждань позивачем. Ухвалою суду від 31 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року по справі за клопотанням відповідача призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу. Ухвалою суду від 05 січня 2022 року поновлено провадження у справі. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання також подав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги не визнає. Суд вважає за можливим слухати справу у відсутності учасників справи, що не з`явилися по наявним у справі доказам. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що 03 квітня 2021 року в м. Луцьку по вул. Шевченка, 10 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів «JEEP COMPAS», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2021 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Зазначена обставина, згідно вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «JEEP COMPAS», д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом встановлено, що на замовлення позивача, було виготовлено судову автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової експертизи № 0017 від 10.06.2021 року (далі - висновок судової експертизи №0017) - вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля станом на час скоєння ДТП складає 358 219,19 грн., ринкова вартість автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] на момент пошкодження становила - 261 171, 00 грн. (а.с. 13-42). Відповідно до висновку експерта №0039 додаткової судової авто товарознавчої експертизи вбачається, що ринкова вартість автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] на момент пошкодження станом на 02.04.2021 року до ДТП, що сталася 03.04.2021 року становила 261 171, 00 грн., ринкова вартість автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] , станом на 04.04.2021 року після ДТП, що сталася 03.04.2021 року становить 77 185, 00 грн. (а.с.88-94). Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, з врахування того, що автомобіль позивача не визнано фізично знищеним, суд бере до уваги висновок експерта № 0039, оскільки, він є чітким та конкретним, обґрунтованим, належно мотивованим та зрозумілим для суду. Таким чином, згідно висновку судової експертизи № 0039 вартість матеріального збитку, що завдана позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, становить 183 986 грн., що складає різницю між вартістю автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. [NUMBER] до та після ДТП (261 171.00 - 77 185.00 = 183 986.00). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування завданих збитків внаслідок ДТП слід задовольнити частково та стягнути з відповідача суму в розмірі 183 986.00 грн. Вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Із змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка в тому числі полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи ту обставину, що з вини відповідача завдано моральну шкоду позивачу, суд приходить до висновку, що з відповідача, слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 3 000 грн. за завдану моральну шкоду. Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, суд, у відповідності до ст. 23 ЦК України, враховує, нервовий стрес, глибину душевних страждань, які було завдано позивачу, факт порушення нормальних життєвих зв`язків позивача внаслідок ДТП, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також величину завданих матеріальних збитків позивачу. В решті вимог в цій частині слід відмовити за їх безпідставністю, оскільки, саме по собі зазначення у позові про завдання моральної шкоди, без доведення факту заподіяння моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та душевними стражданнями позивача, не може бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. На думку суду, відшкодування 3 000 грн. за завдану моральну шкоду є достатнім для задоволення потреб позивача та є співмірним із заподіяною йому шкодою. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, з позивача слід частково стягнути на користь відповідача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 16 квітня 2021 року позивач [PERSON] уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Деркачем Д.В. Даний факт підтверджується детальним описом витрат на правову допомогу згідно якого розрахунок витрат становить 10 000 грн. та квитанцією №0.0.2157487730.1 від 11 червня 2021 року (а.с. 45-49). Однак, на думку суду, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму в розмірі 5000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, суд враховує принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвоката та визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом Деркачем Д.В. документів, значення справи для сторони та публічний інтерес до справи, а також враховує те, що представником відповідача було подане вмотивоване клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд враховує часткове задоволення позовних вимог, а тому виходить із принципу пропорційності. Із матеріалів справи вбачається, що на замовлення позивача експертом Демидюком В.Т. надано висновок експерта №0017 від 10.06.2021 року, вартість якого складає 5500 грн. (а.с. 42). Судом також встановлено, що [PERSON] за наслідками проведення на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.11.2021 року додаткової експертизи, було сплачено 3000 грн. За наведених обставин на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне частину суми сплачених коштів за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 500 грн. за правилом взаємозарахування стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] . Крім того, з врахуванням розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача, слід стягнути (1 922,06 грн.+496,20 грн.) судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. З врахуванням вищевикладеного з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати в загальній сумі 9 918,26 грн. (2 500+1 922,06+496,20+5000).

Outcome: partial