Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Заявник, [PERSON] , звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №017867 від 05.02.2002 року виданого Біляївською міською Радою народних депутатів Одеської області, площею 3,45га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [ADDRESS] виданого на ім`я [PERSON] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що 14.05.1988 року вона, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . На той час заявник мала паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року, але після укладання шлюбу, своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » не змінила. У 2000 році заявник звернулась до Біляївської міської ради Одеської області з заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки. Рішенням Біляївської міської Ради народних депутатів Одеської області за №348-ХХ-ІІІ від 07.12.2001 року, заявнику була передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,4542 га в межах згідно з планом, що розташована на території [ADDRESS] та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 05.02.2002 року заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №017867, який був виданий на дівоче прізвище заявника « [PERSON] ». 14.01.2008 року у зв`язку зі зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », заявник отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області. 18.09.2015 року за заявою ПП «Промінь» та на підставі договору оренди землі, серія та номер б/н, виданий 25.05.2015 року, був виданий витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 44085549. 26.12.2018 року заявник змінила паспорт громадянина України у формі книжечки на новий у формі ID - картки (документ № [NUMBER] ). З метою внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заявник звернулась до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, але під час перегляду наданих заявником документів було виявлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №017867, який був виданий 05.02.2002 року, вказано прізвище заявника « [PERSON] », тобто дівоче та, в усній формі, їй було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Заявник у судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Біляївська міська рада Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.1988 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєстрований Біляївським рай відділом РАГС, актовий запис №54. Після укладення шлюбу заявник змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до довідки від 03.09.2021 року за №5127-617/5127.1-21, виданої Біляївським районним відділом Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області [PERSON] , [INFO] , встановлено, що остання була документована паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 14.01.2008 року на підставі паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданий Іллічівським РВВС м. Одеси 18.07.1986 року у зв`язку зі зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 18.12.2001 року встановлено, що головою Біляївською міською радою В.І. Придатко було передано земельну частку (пай) в натурі власниці сертифікату [PERSON] , в розмірі 3,45 га. Відповідно до копії Державного акту серії ІІ-ОД №017867, виданого Біляївською міською Радою народних депутатів 05.02.2002 року державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON] на підставі рішення Біляївської міської Ради народних депутатів №348-ХХІІІ від 07.12.2001 року. Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №44085549 від 18.09.2015 року власником земельної ділянки площею 3,4542 га є [PERSON] . Заявник у зв`язку з вказаною помилкою не може іншим способом внести зміни у правовстановлюючий документ та реалізувати своє право. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документу. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вищевказані обставини, які були підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що Державник акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №017867 від 05.02.2002 року дійсно належить [PERSON] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яка через розбіжності в правовстановлюючому документі, а саме в Державному акту не може в повному обсязі реалізувати свої права. У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, підлягає задоволенню.

Outcome: approved