Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. А також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на її утримання як дружини до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву в якій прохав справу розглядати без його участі, позов визнає частково, просить суд врахувати, що згідно рішення суду від 24.10.2016 року він сплачує аліменти на утримання доньки від іншого шлюбу [PERSON] [INFO] . Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 червня 2021 року позивач та відповідач, зареєстрували свій шлюб 18 червня 2021 року за актовим записом №84. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 січня 2022 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Положеннями ч.1 ст.75 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дитини та дружити не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що згідно рішення Першотравенського міського суду від 24 жовтня 2016 року у справі №186/1289/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Окрім цього позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України належним чином не обґрунтовано необхідність стягнення з відповідача аліментів у загальному розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Враховуючи, вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з до [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з до [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною трирічного віку. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial