Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь 14446,63 грн інфляційних збитків та 6191,38 грн, що становить три проценти річних за період з 01.09.2018 по 31.08.2021, поклавши судові витрати на відповідачку. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 07.06.2007 між ВАТ «Банк Універсальний» (згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 31.10.2018, протокол №2-2018, АТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 32/33/54, відповідно до якого відповідачка отримала кредит на суму 8000,00 доларів США строком до 06.06.2017. У зв`язку з тим, що боржник неналежно виконувала умови кредитного договору, Банк змушений був звернутись за захистом своїх порушених прав до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з позичальника. Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2015 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 5893,09 доларів США, що еквівалентно 72470, 86 грн, заборгованості за кредитним договором № 32/33/54 від 07.06.2007 та 724,71 грн судових витрат, а всього 73195,71 грн. На день звернення до суду з даним позовом рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2015 не виконано, у зв`язку з чим АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідачки інфляційні збитки та три проценти річних за період з 01.09.2018 по 31.08.2021, які станом на 30.09.2021 становлять 20638,01 грн. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 16 листопада 2021 року головуючим у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 25/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2021 позовну заяву за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення інфляційних збитків та трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.01.2022. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 26/. Ухвалою суду від 13.01.2022 судове засідання відкладено на 07.02.2022 /а.с. 31/. Ухвалою суду від 07.02.2022 судове засідання відкладено на 24.02.2022 /а.с. 36/. Розгляд справи по суті відбувся 24.02.2022 без участі сторін. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, при поданні позовної заяви до суду зазначив, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, справу просить розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідачка не подавала. За таких обставинах суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу за її відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 07.06.2007 між ВАТ «Банк Універсальний» (згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 31.10.2018, протокол № 2-2018, АТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Універсал Банк», яке, в свою чергу, є правонаступником ВАТ «Банк Універсальний») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 32/33/54, відповідно до якого відповідачка отримала кредит на суму 8000,00 доларів США строком до 06.06.2017 /а.с. 7-16/. Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2015 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 5893,09 доларів США, що еквівалентно 72470,86 грн, заборгованості за кредитним договором № 32/33/54 від 07.06.2007 та 724,71 грн судових витрат, а всього 73195,71 грн /а.с. 17-18/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 26.03.2015 Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист у справі № 456/3313/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 5893,09 доларів США, що еквівалентно 72470,86 грн, заборгованості за кредитним договором № 32/33/54 від 07.06.2007 та 724,71 грн судових витрат, а всього 73195,71 грн /а.с. 19/. Відповідно до розрахунку до позовної заяви про стягнення втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних станом на 30.09.2021 інфляційні збитки становлять 14446,63 грн та три проценти річних 6191,38 грн, а всього 20638,01 грн. /а.с. 6/ Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з невиконанням боржником [PERSON] грошових зобов`язань та правом стягувача АТ «Універсал Банк» на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України, що передбачає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) Відповідно до статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 14-16цс18, в якому Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-113цс14, згідно з яким відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов`язанням. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року в справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року в справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Крім того, чинне законодавства не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання. Таким чином, наявність судових актів про стягнення заборгованості, у тому числі стосовно яких є ухвала про відстрочку або розстрочку виконання, не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 23.09.2015 у справі № 6-1206цс15, від 02.09.2015 у справі № 6-369цс15 та від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання зобов`язань позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до визначених умов або не виконано не з його вини. Судом встановлено, що позивачем АТ «Універсал Банк» на підтвердження позовних вимог подано судове рішення, що набрало законної сили, та розрахунок, відповідно до якого відповідачкою за період з 27.01.2015 по 31.08.2021 на виконання рішення суду сплачено 3679,36 грн, залишок суми стягнення відповідно до рішення суду становить 68791,50 грн, тобто подано вичерпну інформацію про наявність у відповідачки [PERSON] перед позивачем АТ «Універсал Банк» невиконаного грошового зобов`язання з відшкодування заборгованості за кредитним договором. Надані АТ «Універсал Банк» докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для застосування наслідків порушення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України. Всупереч вищенаведеному відповідачкою не подано жодного доказу на спростування неналежного виконання грошового зобов`язання з відшкодування заборгованості за кредитним договором № 32/33/54 від 07.06.2007. З огляду на те, що [PERSON] не виконала грошового зобов`язання з відшкодування заборгованості за кредитним договором № 32/33/54 від 07.06.2007, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції. Законом України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про\~індексацію грошових\~доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до статті 3\~Закону України\~«Про індексацію\~грошових доходів\~населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено. Згідно з розрахунком до позовної заяви про стягнення втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних станом на 30.09.2021 інфляційні збитки становлять 14446,63 грн та три проценти 6191,38 грн, а всього 20638,01 грн. /а.с. 6/ Суд погоджується зі способом та порядком обрахунку інфляційних втрат та 3% річних, наведених у поданому розрахунку, оскільки такі узгоджуються з вищенаведеними нормами Закону. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. На підставі вищенаведеного суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, яким надано правову оцінку в ході розгляду справи, а тому позов АТ «Універсал Банк» слід задовольнити повністю. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача АТ «Універсал Банк» сплачений судовий збір у розмірі 2270, 00 грн у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved