Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

у січні 2022 позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 19 985,31 грн, 3 % річних у розмірі 803,32 грн та інфляційну складову боргу у розмірі 2 155,26 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , і користується послугами, що надаються позивачем. ТОВ «ДОМ СЕРВІС» надає послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджуються діями сторін: виконавець надавав послуги, надсилав споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач мав здійснювати оплату виставлених рахунків. Позивач зазначає, свої зобов`язання відповідач не виконує внаслідок чого виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.01.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у справі, а тому суд розглядає справу на підставі поданих матеріалів та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . За змістом ст. ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач оплату за житлово-комунальні послуги не вносить, але фактично ними користується. ТОВ «ДОМ СЕРВІС» надає послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно з ч. 2ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч. 2ст. 625 ЦК України. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання по оплаті за житлово-комунальні послуги. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за надані житлово-комунальні послуги становить 19 985,31 грн, 3 % річних у розмірі 803,32 грн та інфляційну складова боргу у розмірі 2 155,26 грн. Доказів протилежного стороною відповідача у розпорядження суду не надано. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що з боку відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за надані позивачем житлово - комунальні послуги, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved