Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

В суд звернулася [PERSON] з позовом до Рафалівської селищної ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,57 га, що розташовані на території Лозківської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер [PERSON] . На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, згідно якого сертифікат на право на земельну частку (пай), серії РВ №0121686 заповів [PERSON] . Позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак спадкову справу оформити не змогла, так як державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті власника земельної ділянки - [PERSON] . Просить визнати за нею право власності на дане спадкове майно, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 18.02.2022 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Рафалівської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, згідно якого сертифікат на право на земельну частку (пай), черії РВ №0121686 заповів [PERSON] . Заповіт посвідчений 16.12.1998 сільським головою Лозківської сільської ради Володимирецького району Рівненської області та зареєстровано в реєстрі за №14. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,57 га на території Лозківської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії IV-РВ №022805. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] , серії [NUMBER] , її дівоче прізвище - « [PERSON] ». Згідно довідки №129/01-16 від 10 лютого 2022 року, виданої Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі Рівненської області заведено спадкову справу №210/2004. Коло спадкоємців складається з [PERSON] (спадкоємиця за заповітом). Згідно із ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п.3.3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово- будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі). Державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії IV-РВ №022805 виданий після смерті [PERSON] . Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. (постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №135/01-16 від 10.02.2022, видана державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори) Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] здійснюється за заповітом. Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавецьфактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 14.02.2022 року спірний державний акт було видано взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0121686. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, яке підтверджувалось відповідним сертифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації №71 від 09.03.2004 був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню.. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved