Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2022 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Кривоозерська селищна рада Миколаївської області як орган опіки та піклування про визнання недійсним та застосування наслідків недійсності договору емфітевзису, були задоволені повністю. 22 березня 2022 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Супруна І.І. надійшло клопотання про долучення документів щодо витрат на послуги адвоката, в якій він просить долучити до матеріалів справи: акт виконаних робіт від 21 лютого 2022 року на суму 26750 грн., акт виконаних робіт від 14 березня 2022 року на суму 1500 грн., квитанції про оплату №1989270095341642 від 21 березня 2022 року на суму 1000 грн., №1989270096664411 від 21 березня 2022 року на суму 4000 грн.. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення з наступних підстав. Так, відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Положеннями п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, представником позивача своєчасно було подана заява в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до положень ч.1 ст.141, п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідна позиція також викладена в постанові Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року. Так згідно п.35 вказаної постанови вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач відповідно до розрахунку сум судових витрат в межах справи просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., додавши наступні документи: акт виконаних робіт (наданих послуг з правової допомоги) від 21 лютого 2022 року: 5000,00 грн. - підготовка та подання до суду позовної заяви; 3750,00 грн. - збір доказів шляхом підготовки та подання адвокатського звернення №040/21 від 16 квітня 2021 року, адвокатських запитів №040/22 від 16 квітня 2021 року, №042/21 від 16 квітня 2021 року, №105/21 від 26 листопада 2021 року, з розрахунку по 1500,00 грн. за 1 год. роботи адвоката (загалом 2,5 год.); 7500,00 грн. - представництво інтересів Клієнта у 5 судових засіданнях 19 липня 2021 року, 10 листопада 2021 року, 31 січня 2022 року, 08 лютого 2022 року, з розрахунку по 1500,00 грн. за засідання; 10500.00 грн. - підготовка та подання до суду інших процесуальних документів (загалом 7 год.) з розрахунку 1500,00 грн. за 1 год. роботи адвоката: 1500,00 грн. - клопотання про витребування доказів від 10 травня 2021 (1 год.); 1500,00 грн. - клопотання про виклик свідків від 10 травня 2021 року (1 год.); 1500,00 грн. - клопотання про витребування доказів від 14 червня 2021 року (1 год.); 3000,00 грн. - відповідь на відзив від 28 вересня 2021 року(2 год.); 1500.00 грн. - заява про зміну предмета позову від 20 жовтня 2021 року (1 год.); 1500.00 грн. - клопотання витребування доказів від 31 січня 2022 року(1 год.); - акт виконаних робіт (наданих послуг з правової допомоги) від 14 березня 2022 року: 1500.00 грн. - представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні 14 березня 2022 року. Відповідно до положень ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26 лютого 2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10 грудня 2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12 жовтня 2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved