Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади у особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т.М., про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті своєї батька - [PERSON] , який помер [INFO] , та брата - [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтував тим, що після звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , та брата - [PERSON] , який помер [INFO] , позивачка дізналася про те, що спадковий житловий будинок не зареєстровано за померлими належним чином, у зв`язку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Зважаючи на те, що в позасудовому порядку відсутня можливість вирішення питання про набуття права власності на спадкове майно, позивач звернувся до суду з позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, від її представника - адвокат Завгородньої В.В. надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача - Територіальної громади у особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не надали. В ході підготовчого засідання надали заяву в якій просили справу розглянути без участі їхнього представника, проти задоволення позову не заперечували. Приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т. М. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, а також копію спадкових справ. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.07.2007 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 43. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та її брат - [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 662/2007 відкритою 30.11.2007 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та її батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.10.1967 виданим Хорошенською сільською радою Карасукського району Новосибірською області. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та її братом [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.03.1988 виданим Відділом РАЦС виконкому Карасукської районної ради народних депутатів Новосибірською області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2017 виданого Запорізьким ВДРАЦСГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 860. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] що підтверджується копією спадкової справи № 02/2018 відкритою 11.01.2018 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. Інші особи за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] , та брата - [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області надано засвідчені копії з книг погосподарського обліку (погосподарських книг), з яких вбачається, що [PERSON] дійсно значився головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . При оформленні позивачем своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з`ясувалось, що документи, подані для вчинення нотаріальної дії, не відповідають законодавству України. Так, відповідно до постанови приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. від 17.12.2021 року №1313/02-31 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку, після смерті брата - [PERSON] оскільки правовстановлюючі документи на будинок нотаріусу надані не були. Відповідно до постанови державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кравцової Л.М. від 25.11.2021 №1634/02-31 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку, після смерті батька - [PERSON] оскільки правовстановлюючі документи на будинок нотаріусу надані не були Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] , є єдиним спадкоємцем після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , та єдиним спадкоємцем після смерті брата - [PERSON] , померлого [INFO] , який в установленому законом порядку прийняв спадщину. За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до записів в книзі погосподарського обліку, що ведеться Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області спадкодавець [PERSON] значився головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу померлий [PERSON] , який є батьком [PERSON] , та рідним братом позивачки [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини успадкував право власності на спірний житловий будинок після свого померлого батька, однак не встиг оформити це право у встановленому законом порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я спадкодавця перешкоджає реалізації спадкових прав позивачці [PERSON] , а у позасудовому порядку вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті батька та брата, з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved