Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади с. Кадубівці Кадубовецької об`єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якій просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті родича [PERSON] , померлого [INFO] в с.Кадубівці, Заставнівського району Чернівецької області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її далекий родич [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить, зокрема житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS] . Вказане спадкове майно [PERSON] відповідно до заповіту від 11.06.1992 заповів їй. Спадкоємців майна померлого [PERSON] , які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні після його смерті, немає, оскільки останній проживав сам, одружений не був, дітей немає. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла, звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовської Т.М. із заявою про прийняття спадщину та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачкою не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивачка змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві її представник [PERSON] клопотав про розгляд справи у їх з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Кадубівці Кадубовецької об`єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.08.1992 (а.с.13). Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на спірний житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 - при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР від 18.07.1963. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Вказане спадкове майно [PERSON] згідно заповіту від 11.06.1992, посвідченого секретарем виконкому Кадубовецької сільської ради народних депутатів Заставнівського району Чернівецької області Стрілецькою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за №II заповів позивачці [PERSON] (а.с.14). Заповіт на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, що підтверджується довідкою виданою Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області №132 від 25.01.2022 (а.с.20). Відповідно до ст.535 ЦК УРСР право на обов`язкову частку в спадщині мають: неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (у тому числі усиновлені), а також непрацездатна дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого, які успадковують незалежно від змісту заповіту. Відповідно до Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» п.19 - Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст..1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею майна померлого [PERSON] за заповітом. Відповідно до довідок №128, 130 від 25.01.2022 виданих Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, померлий [PERSON] був неодружений, дітей не мав (а.с.16,17). Таким чином, інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадкуванні майна померлого [PERSON] немає. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Факт вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується: довідкою №133 виданою Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області від 25.01.2022 (а.с.15), згідно якої [PERSON] проживала і постійно перебувала на реєстраційному обліку в [ADDRESS] ; довідками №129, 131 виданих Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області від 25.01.2022, згідно яких за [PERSON] числиться домогосподарство, що в [ADDRESS] та закріплено земельну ділянку 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.18, 19); записами у погосподарських книгах, де остання записана головою домогосподарства після смерті [PERSON] (а.с.21). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовської Т.М., однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді спірного житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачкою не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на житловий будинок. Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №66521555 від 21.09.2021 (а.с.22) та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.01.2022 (а.с.23). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в [ADDRESS] , належав і рахується за померлим [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області №128 від 25.01.2022 (а.с.17). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час за заявою позивачки (а.с.31), як спадкоємицею за заповітом майна померлого [PERSON] , виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, 1900 року побудови (а.с.26-30). Згідно характеристики Заставнівського РБТІ - вартість житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 46843 (сорок шість тисяч вісімсот сорок три) гривні (зворотний бік а.с.30). Крім цього, за заявою позивачки, експертом-оцінювачем [PERSON] виготовлено висновок вартості вищезазначеного спірного будинку, згідно якого експертна оцінка вартості будинку становить 82626 (вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять шість) гривень (а.с.33-34). Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав. Згідно ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в підготовче засідання, призначене на 10:30 год. 21.03.2022, учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 30.03.2022, то датою ухвалення даного судового рішення є 30.03.2022. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України ,

Outcome: approved