Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~ просив\~суд стягнути з відповідача заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 51868 грн. та покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 березня 2016 року його було прийнято машиністом парових турбін 5 групи кваліфікації ТЕЦ ПК № 308. 31 травня 2021 року його було звільнено з посади слюсаря випробувача виробів (спеціальні виробництва) 6 розряду цеху № 97, за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. Станом на 29.10.2021 року відповідач не розрахувався з позивачем по заробітній платі сума якої складала 53311 грн. Відповідачем була надана довідка вих.№ 80 від 18 жовтня 2021 року, в якій зазначено, що станом на 18.10.2021 сума не виплаченої заробітної плати та остаточного розрахунку складає 53311 грн. Також зазначено, що 22.10.2021 року відповідачем було здійснено виплату у розмірі 1443 грн. за січень 2021 року. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 51868 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. В дане судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду 24.01.2022 року представником позивача адвокатом Володченковим Є.Ю. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, в дане судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до поданого суду відзиву на позовну заяву, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з тим, що підприємство перебувало та перебуває в тяжкому економічному стані, а також, у зв`язку з тим, що 22.11.2021 року позивачу було перераховано на картковий рахунок заробітна плата та остаточний розрахунок у сумі 51868 грн., у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відповідач просив відмовити, у зв`язку з неподанням позивачем належних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 212 ок від 21.03.2016 року [PERSON] прийнятий на роботу машиністом парових турбін 5 групи кваліфікації в ТЕЦ ПК №308 (арк.с.3,16). Відповідно до наказу № 321вк від 31.05.2021 року звільнено [PERSON] , слюсаря випробувача (спеціальні виробництва) 6 розряду цеху № 97, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком (т. 38 КЗпП України), з 31.05.2-21 року (арк.с.4,18). Відповідно до довідки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» вих.№ 80 від 18.10.2021 року станом на 18.10.2021року сума не виплаченої заробітної плати та остаточного розрахунку перед [PERSON] становить 53311 грн. (арк.с.5). Відповідно до довідки ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» вих.№ 95від 22.11.2021 року [PERSON] перераховано на картковий рахунок заробітна плата та остаточний розрахунок в сумі 51868 грн. (арк.с.43). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. Відповідно до ч. 1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, так як на час розгляду справи судом заборгованість з заробітної плати перед позивачем відповідачем погашена в повному обсязі, вимоги позивача про стягнення на його користь заборгованості з заробітної плати задоволенню не підлягають. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що в даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed