Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду, через свого представника Косаківського В.І. , з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" (далі-ТОВ "Ободівка-Агро") про скасування запису про державну реєстрацію речового права. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 1,6719 га, кадастровий номер 0525087500:05:000:0228 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Поповогребельської (колишньої Червоногребельської) сільської ради Гайсинського (колишнього Чечельницького) району Вінницької області, яку успадкувала після смерті батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 09.06.2021 серія та номер НРВ 817050. Вказану земельну ділянку обробляло ТОВ "Ободівка-Агро". Набувши право власності позивачка дізналася, що існує договір оренди землі №548-ч від 15.01.2015 між її батьком та ТОВ "Ободівка-Агро", якого він не укладав та не підписував. Зі слів батька попередній договір оренди закінчився у 2020 році. Враховуючи те, що договір батько не укладав та не підписував, просить скасувати державну реєстрацію речового права - договору оренди землі №548-ч від 15.01.2015 та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка та її представник адвокат Косаківський В.І. у судове засідання не з`явилися. Косаківський В.І. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю . Представник відповідача Забродець С.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 1,6719 га, кадастровий номер 0525087500:05:000:0228, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Червоногребельської (на даний час Поповогребельської) сільської ради Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області, яку успадкувала після смерті батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія та номер НРВ 817050 від 09.06.2021. (а.с.12) Даний факт підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 260713064 від 09.06.2021. (а.с.11) Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 268637207 від 02.08.2021, приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Мільком А.М. 05.12.2015 за номером запису 2407925 зареєстровано договір оренди землі, серія та номер : 548-ч від 15.01.2015 між [PERSON] , на належну йому земельну ділянку та ТОВ "Ободівка-Агро". Відповідно до висновку експертів №6459/6460/21-21 від 02.02.2022 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, підпис у графі "Підпис Орендодавець_______ [PERSON] " у наданому відповідачем ТОВ "Ободівка-Агро" договорі оренди землі №548-ч від 15.01.2015, укладений між [PERSON] та ТОВ "Ободівка-Агро" в особі Генерального директора Плетенчука Анатолія Володимировича, який зареєстрований приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Мільком Анатолієм Михайловичем, 05.12.2015 року за № 42407925 - виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою. (а.с.43-48) Відповідно до Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17 липня 2020 року у Вінницькій області ліквідовано Чечельницький район та утворено Гайсинський район (з адміністративним центром у місті Гайсин) до складу якого ввійшла Чечельницька селищна територіальна громада. Згідно із частинами 1, 4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частинами 3, 4 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно із ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові колегії суддів другої судової палати КЦС від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц зроблено висновок, що "підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами". Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається в письмовій формі. Таким чином, судом встановлено, що договір оренди землі [PERSON] не підписував. Відповідно умов не узгоджував, що свідчить про відсутність волевиявлення на укладення договору, тобто договір між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Ободівка-Агро" є таким, що не укладений. У постанові Великої палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц зазначено: "Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до ст.204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч.2, 3 ст.215 ЦК, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом з тим ВП ВС констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення". Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і по захист яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Враховуючи вищезазначене, спірний договір суд вважає не укладеним, однак здійснення його державної реєстрації порушує право позивачки на користування земельною ділянкою. Пунктом 2 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно похідні від права власності, в тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 22 вищезазначеного Закону передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав несе заявник, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1 ч.1 ст.27 цього ж Закону встановлено, що підставою для реєстрації права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного установленому в законому порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації. Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при реєстрації іншого речового права 05.12.2015, приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Мільком Анатолієм Михайловичем за №42407925 була здійснена реєстрація договору оренди землі №548-ч від 15.01.2015 з правом оренди земельної ділянки, кадастровий номер 0525087500:05:000:0228, строком на 10 років, дата закінчення дії 15.01.2025 року. Враховуючи вищезазначене, договір оренди землі №548-ч від 15.01.2015 між [PERSON] та ТОВ "Ободівка-Агро", що зареєстрований приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального коругу Вінницької області Мільком А.М. 05.12.2015 за №42407925, є не укладений, в зв`язку з чим він не підлягав державній реєстрації, а реєстрація цього договору порушує право позивачки на вільне використання земельної ділянки власником якої вона є, тому державна реєстрація цього договору підлягає скасуванню. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати, понесені нею на оплату за проведення судово-почеркознавчої експертизи №6459/6460/21-21 від 02.02.2022 у розмірі 6 864 (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 40копійок та оплату судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривен, які підтверджені документально.

Outcome: approved