Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та іншого майна, а [INFO] померла дружина [PERSON] - баба позивача [PERSON] . Заповітом від 24.06.1998 [PERSON] та [PERSON] усе своє майно заповіли йому. Після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки постійно до дня смерті проживала разом із дідом, вступив в фактичне володіння та управління спадковим майном та оформив своє право на належну дідові земельну частку (пай). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 02.02.2022 із Погребищенської державної нотаріальної контори були витребувані, для огляду в судовому засіданні, спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . 10.02.2022 до суду із Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, що після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заводилися, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а. с. 29-31). В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася також, у телефонному режимі повідомила. що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Як вбачається з довідки Павлівського старостинського округу №16-11 від 24.01.2022, відповідно до записів у погосподарській книзі за 1995-2000 роки, [PERSON] , який помер [INFO] , був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (а. с. 15). Заповітом від 24.06.1998 [PERSON] та [PERSON] усе своє майно заповіли позивачу (а. с. 8). Після смерті [PERSON] у визначений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки вступив в фактичне управління та володіння спадковим майном (а. с. 16) та оформив своє право на земельну частку (пай), що належала спадкодавцю (а. с. 27-28). Однак у видачі позивачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а. с. 9). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ч.1 ст.252 ЦК УРСР 1963 року, якою визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; -ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, згідно з якою часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; -ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року, відповідно до якої прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, враховуючи визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на це майно.

Outcome: approved