Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

27.01.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 22.12.2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області було зроблено відповідний актовий запис за № 9 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинився у 2019 році. Вказує, що сімейні відносини вони не підтримують та проживають окремо. Просила шлюб розірвати, вирішити питання розподілу судових витрат. До початку судового засідання позивачка подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 22.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін народились дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася, а збереження сім`ї є неможливим. Виходячи з викладеного, давши оцінку обставинам справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). За таких обставин, з відповідача на користь позивачки слід також стягнути судовий збір в розмірі 992, 40 грн. На підставі ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, 112 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved