Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за законом та на частку в майні двору як члена колишнього колгоспного типу двору. Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їх матір [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на 1/4 частину житлового будинку та таку ж частину господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що заповіт від імені [PERSON] в Річківській сільській раді не посвідчувався.Мати позивачів [PERSON] була одружена із їх батьком [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021073025. [INFO] батько позивачів [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Довідкою № 1093 від 22.09.2021 р. виданої Рава - Руською міською радою, підтверджується те, що [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із своєю дружиною, матір'ю позивачів [PERSON] до дня її смерті [INFO] та разом вели спільне господарство. А тому, слід вважати, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , проте з невідомих причин її не оформив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме:на 1/4 частину житлового будинку та 1/4 частину господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , яка належала померлій дружині [PERSON] ; на 1/4 частину житлового будинку та 1/4 частину господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Окрім того, позивачі зазначають що їх батько [PERSON] за життя зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів земельну ділянку площею 1,4496 га згідно державного акту № 003735 для ведення особистого селянського господарства [PERSON] . Додатково повідомляють, що [PERSON] на час смерті з [PERSON] не проживав та не був зареєстрований в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1349 від 08.12.2021 р. Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена 23.09.2021 р., що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] не подавав. Відповідно до довідки № 1062 від 14.09.2021 р. виданої Рава-Руською міською радою, [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з батьком до дня його смерті - [INFO] в [ADDRESS] та вели спільне господарство. У зв`язку з чим позивач [PERSON] вступив в спадщину після смерті батька [PERSON] по закону. Той факт, що померлий [PERSON] є батьком позивачів підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. 16.08.1979 р. позивач одружилась та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Крім того позивач зазначає, що на час смерті батька вона проживала та була зареєстрована у м. Львів, що підтверджується копією паспорта. Отже, позивач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. В подальшому на підставі вищевикладеного позивач звернувся в Рава - Руську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу № 232/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 66558056. Державний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину по закону на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] яка належала [PERSON] , яку [PERSON] фактично успадкував проте не оформив своїх спадкових прав, із-за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Про що видано постанову від 21.12.2021 року та роз`яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно. Позивачі повідомляють, що свідоцтво про право власності, видане 30.09.1989 р. на підставі рішення Нестерівського райвиконкому № 270 від 30.09.1989 р. підтверджує, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , як голові колгоспного типу двору. Відповідно до довідки № 1092 від 22.09.2021 р. виданої Рава - Руською міською радою та Рішення виконавчого комітету Рава - Руської міської ради № 360 від 20.01.2021 р., станом на 30.06.1990 р. головою двору в [ADDRESS] був [PERSON] , а членами двору: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дані взяті з погосподарської книги Річківської сільської ради за 1986 - 1990 рр. Згідно з довідкою № 1235 від 05.11.2021р. виданою Рава - Руською міською радою, станом на 15.04.1991р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою [ADDRESS] . У свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказується, що будинок належить колгоспному типу двору і зазначається голова двору. Отже всі члени колгоспного двору, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] формально мають право згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі а саме по ј частині нерухомого майна колгоспного двору та з такою ж частиною господарських будівель і споруд даного двору, яке збереглося після його припинення. З метою оформлення права власності вони зверталися в Рава-Руську міську раду Львівського району, Львівській області. Проте їм було відмовлено та усно роз`яснено, що реєстрація їх права власності на частки в будинку можлива лише за рішенням суду. Враховуючи наведене вище, позивачі просять суд задовольнити їх позовні вимоги. Ухвалою судді від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні, підготовче судове засідання призначено 09.02.2022 року. Одночасно витребувано від Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) інформацію про те, чи заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 11.01.2022 року на адресу суду від Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшла належно засвідчена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі в підготовче судове засідання не прибули, однак позивачами подано на адресу суду заяви, в яких вони просять справу розглядати у їх відсутності (арк.спр. 33). В заявах позивачі зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просять позов задовольнити. Представник відповідача Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду міська рада направила листа в якому зазначила, що заперечень щодо позову немає, просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника (арк. спр. 93). Представник третьої особи: Рава-Руської державної нотаріальної контори Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду нотаріальна контора направила листа в якому зазначила, що покладається на рішення суду, просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Додатково направлено копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (арк. спр. 44). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності сторін у справі та на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (арк.спр.16). Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на 1/4 частину житлового будинку з такою ж частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 1038 від 06.09.2021 р. виданої Рава-Руською міською радою, [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] до дня її смерті (арк.спр.19). З довідки № 1040 від 06.09.2021 року, яка видана Рава-Руською міською радою встановлено, що заповіт від імені [PERSON] в Річківській сільській раді не посвідчувався (арк.спр.19). [PERSON] була одружена з [PERSON] , що стверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021073025 (арк.спр.53). [INFO] батько позивачів [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (арк.спр.17). Відповідно до довідки № 1093 від 22.09.2021 року виданої Рава-Руською міською радою, [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із своєю дружиною, [PERSON] до дня її смерті [INFO] та разом вели спільне господарство (арк.спр.18). А тому, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , проте її не оформив. Після смерті батька позивачів [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Спадкова справа після смерті батька позивачів [PERSON] , який помер [INFO] заведена 23.09.2021 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (арк.спр. 51). Відповідно до довідки № 1062 від 14.09.2021 р. виданої Рава- Руською міською радою встановлено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з батьком до дня його смерті [INFO] в [ADDRESS] та вели спільне господарство (арк.спр.57). У зв`язку з чим позивач [PERSON] вступив в спадщину після смерті батька [PERSON] по закону. Про те що батьками позивачів [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (арк.спр.11,14). Як зазначено в позовній заяві позивач [PERSON] одружилась та присвоїла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. На підставі вищевикладеного позивач [PERSON] звернувся в Рава - Руську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу № 232/2021, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 66558056 (арк.спр.40). В подальшому державним нотаріусом позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину по закону на ј частини житлового будинку [ADDRESS] , який належить спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення виконкому №289 від 24.06.2021 року /замість втраченого свідоцтва про право власності, виданого 30.09.1989 року виконавчим комітетом Річківської сільської ради на підставі рішення Нестерівського райвиконкому №270 від 30.09.1989 року та зареєстрованого 30.09.1989 року в Червоноградському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №247/ (арк.спр.82). Окрім того державний нотаріус постановою відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , який був спадкоємцем своєї дружини [PERSON] , померлої [INFO] , після котрої він прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, із-за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Про що видано постанову від 21.12.2021 року та роз`яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно (арк.спр.24). Позивачі в позовній заяві зазначають, що свідоцтво про право власності, видане 30.09.1989 р. на підставі рішення Нестерівського райвиконкому № 270 від 30.09.1989р. підтверджує, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , як голові колгоспного типу двору. Довідка № 1092 від 22.09.2021р. видана Рава-Руською міською радою та Рішення виконавчого комітету Рава-Руської міської ради № 360 від 20.01.2021р. підтверджує те, що станом на 30.06.1990 р. головою двору в [ADDRESS] був [PERSON] , а членами двору: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дані взяті з по господарської книги Річківської сільської ради за 1986 - 1990 рр. (додаються). Відповідно до довідки № 1235 від 05.11.2021р. виданої Рава-Руською міською радою встановлено, що станом на 15.04.1991р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою [ADDRESS] (арк.спр.20). У свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказується, що будинок належить колгоспному типу двору і зазначається голова двору [PERSON] (арк.спр.41). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до рішення виконавчого комітету Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області №360 від 20.08.2021 року про розподіл часток колишнього колгоспного двору по [ADDRESS] вирішено розділити колишній колгоспний двір [ADDRESS] в рівних частинах: ј частина за [PERSON] (померлим); ј частина за [PERSON] ; ј за [PERSON] ; ј частина за [PERSON] (арк.спр.43). Отже, всі члени двору, головою якого був [PERSON] мали рівне право на частки в майні двору, по ј частині кожний. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки господарство в [ADDRESS] відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Позивачі вказують, що право власності двору [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] , як головою двору, що стверджується свідоцтвом про право власності, видане 30.09.1989 р. на підставі рішення Нестерівського райвиконкому № 270 від 30.09.1989 р. Відповідно до довідки № 5964 від 04.11.2021 р. котра видана КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТ1» встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , зареєстровано за колгоспним двором, головою якого був [PERSON] (арк.спр.25) Із довідки № 561 від 19.05.2021 р. котра видана Рава-Руською міською радою встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває (арк.спр.57). Із довідки № 1236 від 05.11.2021 р. котра видана Рава-Руською міською радою встановлено, що малолітні та неповнолітні в житловому будинку по [ADDRESS] не проживають та не зареєстровані (арк.спр.22). Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] встановлено, що загальна площа житлового будинку 46,4 кв.м., житлова площа 18,4 кв.м., допоміжна площа 28,0 кв.м., господарські будівлі: сарай, вбиральня та колодязь. (арк.спр.27-31) Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно зі ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України,способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи, приходить до висновку, що позов належить задовольнити.

Outcome: approved