Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що 16.02.2010 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб від якого мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб на даний час не розірваний, відповідач проживає окремо. Дитина проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Відповідач є здоровим, працездатним, на даний час неофіційно працює за кордоном та отримує заробітну плату (дохід) і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина. В той же час позивач не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки йому необхідні кошти не тільки на придбання навчально-методичних посібників, а й харчування, одяг тощо, а тому він потребує матеріальної допомоги. Крім спільного сина, у відповідача на утриманні є старший син від першого шлюбу. Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2500 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що сума аліментів, які просить стягнути з нього позивач, велика, оскільки він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, на підтвердження чого надав довідку № 94 від 18.03.2022 року видану Гайворонським районним відділом ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Дніпро). Згоден сплачувати аліменти у розмірі 1300 грн. так як офіційно не працевлаштований та має тимчасові заробітки. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідач записаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), тому згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний його утримувати до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд виходить з наступного. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1309 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є працездатним, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу, в останнього відсутнє постійне місце роботи, інші обставини які б мали бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в матеріалах справи відсутні. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті з відповідача щомісячно в розмірі 1400 грн., оскільки позивач перебуває у важкому матеріальному становищі, відповідач працездатний та такий розмір аліментів відповідатиме вимогам чинного Законодавства. Поряд з цим, суд вважає, що оскільки аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, в порядку ст. 184 СК України, а тому вимога про стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як одночасно просить позивач, не може бути застосовано судом відповідно до положень ст. 184 СК України. Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial