Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , на теперішній час їх шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 червня 2008 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2011 року розмір стягнутих з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , було зменшено з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу). Крім того, рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року, було зменшено розмір стягнутих з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини до 1/8 частини його заробітку (доходу). З початку січня 2022 року його син [PERSON] виявив бажання проживати разом з ним та на теперішній час дитина знаходиться на повному його утриманні. У квартирі, де він проживає з дитиною, створено всі необхідні житлово-побутові умови для розвитку та навчання дитини. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні, а відповідачка проживає окремо від дитини, вважає, що він має бути звільнений від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд звільнити його від сплати аліментів стягнутих на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини всіх його видів заробітку (доходу), які стягуються на підставі рішення суду від 31 березня 2015 року. У судове засідання позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалю рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 08 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис за №67 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 29 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 червня 2008 року з позивача [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2011 року розмір стягнутих з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , було зменшено з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року, розмір стягнутих з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , було зменшено з 1/6 частини до 1/8 частини його заробітку (доходу). Відповідно до акту №603 від 06 січня 2022 року, виданого Приватним підприємством «Комунальщик-2», [PERSON] , [INFO] , проживає у квартирі [ADDRESS] , з 02 січня 2022 року по теперішній час. Згідно заяви наданої неповнолітнім [PERSON] , останній з 02 січня 2022 року проживає зі своїм батьком [PERSON] та надалі бажає проживати з ним. Мама за час його проживання з батьком, коштів на його утримання не надавала. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 15 березня 2022 року головним спеціалістом з питань опіки та піклування ССД Пилипенко А.О., під час проведеного обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] встановлено, що останній проживає у квартирі [ADDRESS] . Квартира розміщена на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з чотирьох кімнат. У квартирі: газопостачання, енергопостачання, водопостачання не відключені, є необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання та розвитку неповнолітнього [PERSON] створено такі умови: дитина має окреме спальне місце, письмовий стіл, продукти харчування. Під час бесіди з головним спеціалістом Пилипенко А.О., неповнолітній [PERSON] повідомив, що не проти проживати з батьком [PERSON] . Відповідно ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 273 СК України, передбачено підстави зміни розміру аліментів та звільнення від їх сплати. Якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, то суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Частина 4 ст.223 ЦПК України передбачає, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищевикладене, та те, що [PERSON] з 02 січня 2022 року проживає з батьком, який його утримує та піклується про його нормальний розвиток, та, оскільки змінилися матеріальне та сімейне положення дитини та її батька, зобов`язаного рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини свого заробітку (доходу), враховуючи те, що аліменти на утримання дитини мають використовуватися за цільовим призначенням, суд приходить до висновку, що з 02 січня 2022 року відпали підстави для одержання матір`ю аліментів з позивача на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) позивача, що буде сприяти інтересам дитини. Судові витрати по справі залишити за позивачем [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved