Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів, інфляційних збитків і 3% річних на прострочену суму несплачених аліментів, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі 33 014,64 грн., інфляційні збитки та 3% річних на прострочену суму неповернутого боргу в розмірі 2 815,02 грн., судові витрати, пов`язані з підготовкою до розгляду позову в розмірі 440 грн. В обґрунтування позову зазначила, що з 08 серпня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року було розірвано. В період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2014 року по справі №521/2319/14-ц було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 400,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей. Вказувала, що у зв`язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків, відповідач рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року по справі №521/18317/15-ц був позбавлений батьківських прав, після чого прізвище дітей з « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2017 року у справі №521/8510/16-ц, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 серпня 2017 року, з відповідача було стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 5839,74 грн. та додаткові витрати на дітей у розмірі 6005,70 грн. На виконання вказаного рішення Малиновським районним судом м. Одеси були видані виконавчі листи №521/8510/16-ц, які перебувають на виконанні у Другому Малиновському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ВП №54863842 та ВП №54863996). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року по справі №520/11819/17 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину, на виконання якого судом видано виконавчі листи, які перебувають на виконанні у Другому Малиновському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавчі провадження №57262943 та №57263336. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року по справі №520/16021/17 з відповідача на користь позивачки стягнуто додаткові витрати на дітей у загальному розмірі 8696,71 грн., в іншій частині позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2019 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року по справі №520/16021/17 в частині відмови стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних на суму неповернутого боргу було скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто інфляційні збитки та три відсотки річних на суму неповернутого боргу за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2017 року в загальній сумі 1098,67 грн. На підставі вказаних судових рішень було видано виконавчий лист №520/16021/17, який перебуває на виконанні у Другому Малиновському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження №58810291. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2019 року по справі №522/7575/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати на дітей у розмірі 2293,92 грн., на підставі якого судом видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Другому Малиновському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження №61328662. Рішенням Малиновського райсуду м. Одеси від 22.07.2020 року з [PERSON] стягнута пеня за прострочення сплати аліментів, інфляційних збитків та трьох процентів річних, за період з 01.06.2019 року по 01.02.2020 року. Рішенням Малиновського райсуду м. Одеси від 30.06.2021 року з [PERSON] стягнута пеня за прострочення сплати аліментів, інфляційних збитків та трьох процентів річних, станом на 30.11.2020 року. На виконання судових рішень Другим Малиновським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкриті виконавчі провадження № 57263336, № 57262943, № 54863842, № 54863996, № 58810291, № 63192584, № 66856326. За розрахунком Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за період 01.12.2020 року по 30.09.2021 року заборгованість по аліментах відповідача складає 33 994,20 грн. Вказувала, що за період з 01 грудня 2020 року по 01 жовтня 2021 року розмір неустойки (пені) склав 33 014,64 грн., а інфляційні збитки та 3 % річних - 2 815,02 грн. Посилаючись на те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати по аліментам в розмірі 33 014,64 грн.; інфляційні збитки та три відсотки річних на прострочену суму боргу у розмірі 2 815,02 грн. та судові витрати у розмірі 440 грн. Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з даними позовними вимогами. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся заздалегідь належним чином. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд розглянув справу за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2014 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дітей у розмірі 400,00 грн. щомісячно. 21 квітня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси по справі 521/8510/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 серпня 2017 року, було ухвалено рішення, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто неустойку (пеню) по аліментах на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] в розмірі 5839,74 грн. та додаткові витрати на дітей - в розмірі 6005,70 грн., в іншій частині позову - відмовлено. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року по справі №520/11819/17 було збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2014 року, та з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року по справі №520/16021/17 з відповідача на користь позивачки стягнуто додаткові витрати на дітей у загальному розмірі 8696,71 грн., в іншій частині позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2019 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2018 року по справі №520/16021/17 в частині відмови у стягненні інфляційних збитків та трьох відсотків річних на суму неповернутого боргу було скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто інфляційні збитки та три відсотки річних на суму неповернутого боргу за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2017 року в загальній сумі 1098,67 грн., в решті заявлених вимог про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних - відмовлено. Рішенням Малиновського райсуду м. Одеси від 22.07.2020 року з [PERSON] стягнута пеня за прострочення сплати аліментів, інфляційних збитків та трьох процентів річних, за період з 01.06.2019 року по 01.02.2020 року. Рішенням Малиновського райсуду м. Одеси від 30.06.2021 року з [PERSON] стягнута пеня за прострочення сплати аліментів, інфляційних збитків та трьох процентів річних, станом на 30.11.2020 року. На виконання судових рішень Другим Малиновським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкриті виконавчі провадження № 57263336, № 57262943, № 54863842, № 54863996, № 58810291, № 63192584, № 66856326. Згідно розрахунку Другого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за період 01.12.2020 року по 30.09.2021 року заборгованість по аліментах відповідача складає 33 994,20 грн. Доказів того, що відповідач оскаржив зазначений розрахунок суду не надано. Відповідно до розрахунку позивача неустойка (пеня) по аліментах станом на 30.09.2021 року складає 33 014,64 грн. За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як зазначено у ч.1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р=(А1х1%хQ1)+(А2х1%хQ2)+(Аnх1%хQn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; 1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; 2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2020 р. по вересень 2021 р. та розраховано наступним чином: -пеня за грудень 2020 р.: нарахована сума аліментів 1167 грн. х пеня (1%) х 31 день = 361,77 грн.; -пеня за січень 2021 р.: нарахована сума аліментів 1167 грн. х пеня (1%) х 31 днів = 361,77 грн.; -пеня за лютий 2021 р.: нарахована сума аліментів 1167 грн. х пеня (1%) х 28 день = 326,76 грн.; -пеня за лютий 2021 р.: нарахована сума аліментів 766 грн. х пеня (1%) х 28 день = 214,48 грн.; -пеня за березень 2021 р.: нарахована сума аліментів 2000 грн. х пеня (1%) х 31 днів = 620 грн.; -пеня за квітень 2021 р.: нарахована сума аліментів 2000 грн. х пеня (1%) х 30 день = 600 грн.; -пеня за травень 2021 р.: нарахована сума аліментів 2000 грн. х пеня (1%) х 31 днів = 620 грн.; -пеня за червень 2021 р.: нарахована сума аліментів 2000 грн. х пеня (1%) х 30 день = 600 грн.; -пеня за липень 2021 р.: нарахована сума аліментів 2000 грн. х пеня (1%) х 31 день = 620 грн.; -пеня за серпень 2021 р.: нарахована сума аліментів 2000 грн. х пеня (1%) х 31 днів = 620 грн.; -пеня за вересень 2021 р.: нарахована сума аліментів 2000 грн. х пеня (1%) х 30 день = 600 грн.; Загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2020 р. по вересень 2021 р. становить 5 544,78 грн. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, розрахунки щодо стягнення з відповідача розміру неустойки (пені) у сумі 33014,64 грн., який здійснено позивачем, судом не береться до уваги, оскільки вказаний розрахунок складений без додержання вимог статті 196 СК України, та без врахування правової позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дитини в сумі 5 544,78 грн. Окрім того ст. 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За частиною 2 статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно розрахунку позивача від 15.10.2021 року інфляційні збитки, три відсотки річних за період з грудня 2020 р. по вересень 2021 р. становить 2 173,44 грн., та підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача, щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду позову в розмірі 440 грн., суд вважає що такі вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що позивачем не надано доказів сплати відповідної суми грошових коштів за виготовлення копій документів, а надані фото з відображенням тексту вартості роздруківки тексту не являється належним та допустимим доказом в розумінні ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору.

Outcome: partial