Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 25 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., за кредитним договором про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання договору у сумі 42297,37 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису через те, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. було винесено постанову про звернення стягнення на її доходи. Стягнення проводиться в розмірі 20% із її доходів, які вона отримує в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області. Загальна сума, яка підлягає стягненню із неї за виконавчим провадженням №5795043 складає 46930,38 гривень, у тому числі витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 403,27 грн,; основна винагорода приватного виконавця у розмірі 4229,74 грн. Крім того, вказала, що зазначений вище виконавчий напис вчинений нотаріусом без достатніх на те правових підстав та з порушенням вимог даного законодавства, оскільки зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, відсутні докази, що підтверджують безспірність вимоги. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Треті особи до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Дослідивши та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 50 Закону "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Із постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про відкриття провадження від 29.12.2018 року вбачається, що 25.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчинено виконавчий напис, яким стягнуто на користь «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість із [PERSON] , в розмірі 42297,37 грн.(а.с.8). Із виконавчого напису від 25.04.2018 року вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., стягнуто з [PERSON] , на користь «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №GP-4122311 від 21.01.2013 р., укладеним між [PERSON] , та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в розмірі 42297,37 грн.(а.с.6). Зі змісту ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, якщо позичальник не виконує своїх зобов`язань за договором, у кредитора виникає право на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вчинений 25.04.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №2600, про стягнення з [PERSON] , заборгованості за кредитом в розмірі 42297,37 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на момент його вчинення позивачем взагалі заперечувався факт кредитних відносин. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з задоволенням позовних вимог та визнанням позову відповідачем, сплату судових витрат в розмірі 50 відсотків, суд покладає на відповідача, інші 50 відсотків судових витрат підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved