Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

16 грудня 2020 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , після смерті останньої відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 1,5333 га, яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. За життя, спадкодавець заповіту не складала, а заявник з 2008 року та до моменту її смерті проживав та здійснював за нею догляд. З метою реалізації своїх спадкових прав, він, як спадкоємець за законом, звернувся до Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не подано документів, що підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем, або підтверджують наявність інших підстав для спадкування за законом. Водночас в усній формі нотаріусом йому було роз`яснено його право спадкування, як спадкоємця четвертої черги спадкування за законом, з підстав проживання ним однією сім`єю із спадкодавцем не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а також те, що зазначений факт установлюється виключно судом. Додав, що будь-які спадкоємці за законом попередніх черг спадкування після смерті [PERSON] відсутні, а він, за життя спадкодавця, проживав з нею не менш як п`ять років однією сім`єю до часу відкриття спадщини, вони вели спільне господарство, планували спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, які притаманні сімейним відносинам, які виникають між бабусею та онуком. У зв`язку з наведеним, посилаючись на положення ст. 1264 ЦК України, заявник звернувся до суду із цією заявою та просить встановити факт його проживання із спадкодавцем [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 21 грудня 2020 року було прийнято заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Цією ж ухвалою було задоволено окремі клопотання заявника про виклик і допит свідків, а також про витребування доказів (а.с. 23-24). Ухвалою суду від 03 березня 2021 року було задоволено клопотання представника заявника, залучено Губиниську селищну раду до участі у справі в якості заінтересованої особи (а.с. 42-43). У судовому засіданні 08 грудня 2021 заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та просив їх задовольнити. Пояснив, що [PERSON] , померла [INFO] , була дружиною його рідного діда - [PERSON] , яка власних дітей не мала. Після смерті його діда, він, приблизно у 2008 році, переїхав до [PERSON] та з того часу вони проживали разом однією сім`єю, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Додав, що [PERSON] з 13 травня 2014 року і до моменту смерті дійсно за власним бажанням проживала у [PERSON] пансіонаті, протягом цього часу він відвідував останню, передавав їй харчі, ліки, одяг та інше. У судове засідання 16 березня 2022 року заявник [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Губиниської селищної ради у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, справу просив вирішити на розсуд суду (а.с. 48). У судове засідання представник заінтересованої особи - Новостепанівської сільської ради не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, а також письмових пояснень суду не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Допитаний у судовому засіданні 08 грудня 2021 року свідок [PERSON] пояснив, що він проживає у [ADDRESS] , у якому проживав дід заявника - [PERSON] разом із його дружиною [PERSON] . Додав, що він знає заявника [PERSON] , який проживав у зазначеному будинку з [PERSON] після смерті діда, приблизно з 2006 року і по 2013-2014 роки, заявник постійно перебував там, вони разом з [PERSON] обробляли город, збирали врожай, утримували домашню худобу. Допитаний у судовому засіданні 08 грудня 2021 року свідок [PERSON] пояснив, що заявника [PERSON] він знає з с. Радсело, у якому проживала навпроти діда заявника його дружина. Коли він особисто приїжджав до зазначеного села, він постійно бачив там заявника, який проживав із [PERSON] , вони вели спільне господарство, заявник здійснював догляд за нею, проводив ремонтні роботи у будинку, був пов`язаний спільним побутом з [PERSON] до моменту її смерті, яка настала у 2014 році. Допитана у судовому засіданні 08 грудня 2021 року свідок [PERSON] пояснила, що заявника [PERSON] вона знає із шкільних часів, дід заявника - [PERSON] був її сусідом у [ADDRESS], а [PERSON] було другою дружиною останнього. Після смерті діда - [PERSON] , приблизно з 2008 року (точно не пам`ятає), заявник [PERSON] переїхав проживати до [PERSON] . Зазначена інформація їй відома від її бабусі, яка говорила, що заявник проживає і веде спільне господарство з [PERSON] . Крім того, сама [PERSON] за життя товаришувала із її матір`ю, навідувалась до неї в гості, під час чого особисто повідомляла обставини щодо проживання заявника разом із нею. Додала, що приблизно з середини 2014 року з ініціативи [PERSON] , остання переїхала проживати до пансіонату в с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області, будь-якого тиску зі сторони заявника на неї з цього приводу не було, а до того часу дійсно [PERSON] проживав разом із нею. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частинами 1 та 2 статті 1220 ЦК України установлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України установлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу . Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1265 ЦК України визначено осіб, які мають право на спадкування за законом у порядку черговості, залежно від ступеня споріднення із спадкодавцем, або наявності юридично значимих фактів, пов`язаних із відкриттям спадщини. Так, статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. . Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України установлено загальний строк для прийняття спадщини, який становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Багатської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та наданим суду у засвідченій заявником копії (а.с. 9). 01 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та 08 квітня 2015 року - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 31, 35), однак своїм листом № 814/02-14 від 08 квітня 2015 року стосовно видачі спадщини, державний нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не представлені до нотаріальної контори будь-які документи, що стверджують факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, або інші підстави до закликання до спадкоємства (а.с. 36). Матеріали спадкової справи № 345/2014, відкритої після смерті [PERSON] та наданої на запит суду, не місять доказів наявності спадкоємців першої-третьої черги спадкування за законом після її смерті, як і не містять доказів наявності спадкоємців за заповітом (а.с. 31-36, 38). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради № 167 від 15 травня 2020 року, наданої суду у засвідченій заявником копії, [PERSON] , [INFO], проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 03 липня 2007 року до моменту зняття з реєстрації 07 травня 2014 року. Разом з нею фактично проживав [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Довідкою Виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради № 66 від 03 лютого 2020 року установлено, що [PERSON] , [INFO], з 2008 року проживав із [PERSON] , [INFO], за вищезазначеною адресою (а.с. 10). Факт проживання заявника із [PERSON] також підтверджується і актом обстеження дійсності проживання, складеного депутатом Новостепанівської сільської ради Лисою А. М. в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] і наданого суду у засвідченій заявником копії (а.с. 12), у відповідності до цього ж акту, [PERSON] за власний кошт здійснив поховання [PERSON] , що також підтверджується й довідкою Губиниської селищної ради (Новостепанівський старостинський округ) № 156 від 21 квітня 2021 року (а.с. 53). Згідно з довідкою Губиниської селищної ради (Новостепанівський старостинський округ) № 116 від 03 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO], з 03 липня 2007 року проживала за адресою: [ADDRESS] , з травня 2014 року перебувала в Комунальному закладі "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради", який знаходиться за адресою: с. Панасівка, вул. Північна, буд. 36, Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 52). Відповідно до довідки Губиниської селищної ради (Новостепанівський старостинський округ) № 122 від 14 травня 2021 року, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , дійсно була зареєстрована з 13 травня 2014 року по 13 вересня 2014 року і проживала в Панасівському геріатричному пансіонаті с. Панасівка по вул. Північна, буд. 36 (а.с. 65). Таким чином, подані суду докази, а також показання свідків у своїй сукупності свідчать про проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , із заявником не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, однією сім`єю, ведення спільного господарства, пов`язаності заявника із [PERSON] спільним побутом, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Встановлення факту проживання необхідне заявникові для реалізації своїх спадкових прав за законом, як спадкоємця четвертої черги спадкування, іншого порядку встановлення зазначеного факту немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved