Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про зменшення розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12.04.2016 року у справі № 553/4486/15-ц за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, а також шляхом оголошення на сайті суду, від відповідача відзиву до суду не надійшло. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи без її участі, вважала заяву обґрунтованою та просила задовольнити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 23.02.2022 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12.04.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2015 року, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття (а.с.7-8). Разом з тим, після постановлення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , його сімейний стан змінився, оскільки народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18.05.2021 року у справі № 545/1169/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.04.2021 року і до досягнення повноліття дитиною. Крім того, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 21.04.2021 року і до досягнення неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , 3-річного віку. Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, на день розгляду справи у суді позивач має на утриманні окрім малолітнього сина від другого шлюбу та дружину, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на користь яких стягуються аліменти за рішеннями судів винесених після рішення Ленінського районного суду м.Полтави у справі №553/4486/15-ц про стягнення аліментів на утримання дочки від 12.04.2016 року. Отже з доходів позивача утримується 58,33 % заробітної плати. [PERSON] має постійне місце роботи, працює на посаді водія транспортних засобів у АТ «Укртрансгаз», філія «Будівельно-монтажна фірма «Укргазпромбут» та отримує стабільний заробіток, що підтверджується копіями довідок (а.с.6, 11,12). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". При цьому відповідачем не надано доказів щодо того, що донька [PERSON] , [INFO] потребує надання матеріальної допомоги саме у визначеному розмірі стягуваних на її утримання аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів позивача, та розмір аліментів на її утримання не може бути зменшений у встановленому законом порядку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як слідує із п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 № 606-XIV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу, твердження позивача [PERSON] про те, що після постановлення судового рішення та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2004 року народження, його сімейний стан істотно змінився, а у зв`язку з народженням в 2019 році сина та у зв`язку зі сплатою аліментів на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною 3-річного віку, істотно змінилося також і його матеріальне становище, оскільки утримання малолітньої дитини та дружини, яка не працює, вимагає від відповідача додаткових витрат, у зв`язку з чим вважає його позовні вимоги про зменшення розміру аліментів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved