Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Журба С.В., звернулась до суду з позовом до ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову вказує, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 75391 про стягнення заборгованості за період з 24.12.2019 по 26.05.2020 згідно з кредитним договором № 141203 від 24.09.2019, укладеного між позивачкою та відповідачем. 25.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № 66592314 про стягнення з позивачки заборгованості в розмірі 7 481,25 грн. Позивачка вважає, що виконавчий напис № 75391 від 12.06.2021 вчинено з порушенням порядку виконавчих написів нотаріусів, оскільки виконавчий напис вчинений на кредитному договорі простої форми, позивачка не отримувала вимогу про виконання кредитних зобов`язань, а тому заборгованість не є безспірною. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2021 заяву позивачки про забезпечення позову повернуто позивачці, оскільки її подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2021 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олену Василівну. 29.11.2021 відповідач отримав копію ухвали від 08.11.2021, копію позову з додатками. 16.12.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав: - ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» не є належним відповідачем у справі, оскільки відповідач переуступив право вимоги за кредитним договором № 141203 від 24.09.2019 ТОВ «Вердикт капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги № 2612-02 від 26.12.2019; - письмові докази, додані до позовної заяви, не засвідчені в установленому законом порядку, є недопустимими, що унеможливлює їх використання на підтвердження обставин, що входять до предмета доказування; - на час вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, на підставі яких нотаріусом вчинено виконавчий напис. Третя особа письмові пояснення щодо позову не подала. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, на виконання вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України 24.09.2019 [PERSON] та ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» уклали договір № 141203, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 2 500,00 грн строком на 15 календарних днів, тобто до 09.10.2019. Однак, через порушення позивачкою виконання зобов`язання щодо повернення відповідачу отриманих грошових коштів, у позивачки виникла заборгованість за кредитним договором № 141203 від 24.09.2019. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.12.2019 ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 2612-02, за умовами якого ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» переуступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 141203 від 24.09.2019. 12.06.2021 ТОВ «Вердикт капітал» звернулось до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 12.06.2021 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис № 75391 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 141023 від 24.09.2019, укладеним з ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2612-02 від 26.12.2019 є ТОВ «Вердикт капітал». Строк платежу за кредитним договором № 141203 від 24.09.2019 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.12.2019 по 26.05.2021. Сума заборгованості складає 6 831,25 грн, в тому числі: 2 500,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 375,00 грн - прострочена заборгованість за комісією; 1 946,25 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн - строкова заборгованість за комісією; 2 010,00 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто 650,00 грн. загальна сума, яка підлягає стягненню становить 7 481,25 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 25.08.2021 відкрито виконавче провадження з виконання оспорюваного виконавчого напису. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем у справі є сама та особа, яка, на думку позивача, порушила його право. Позивачка, звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вважає, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі ел джи мікрофінанс» порушило її права, а тому вказує зазначену юридичну особу відповідачем у справі. Справи щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у справах щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів має бути особа, на користь якої вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Однак, як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору відступлення прав вимоги №2612-02 від 26.12.2019 ТОВ «Вердикт капітал» є новим кредитором за кредитним договором № 141023 від 24.09.2019, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс». На підставі зазначеного договору відступлення прав вимоги, відповідно до ст. 514 ЦК України, саме до нового кредитора перейшли права первісного кредитора за кредитним договором № 141023 від 24.09.2019, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс». Отже, ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» у зазначеній справі є неналежним відповідачем, оскільки цивільна відповідальність за вчинений виконавчий напис може бути покладена не на первісного кредитора - ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс», а на особу, яка саме зверталась до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. з заявою про вчинення виконавчого напису. ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс» не зверталося до нотаріуса з заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Позивач додала до позову копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.08.2021 у ВП № 66592314, згідно з якою стягувачем за виконавчим написом, який вчинено 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. за № 75391, є ТОВ «Вердикт капітал». Отже, на час подання позову позивачці було відомо, що саме ТОВ «Вердикт капітал» звернулось з заявою про вчинення оспорюваного нею виконавчого напису, тобто порушило її права. З матеріалів справи також вбачається, що відповідь на відзив направлений засобом поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу позивачки, а тому, після ознайомленням з його змістом, вона не була позбавлена права подати відповідь на відзив чи скористуватись своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 51 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позовна вимога заявлена до ТОВ «Бі ел джи мікрофінанс», яке не є учасником спірних правовідносин, тому є неналежним відповідачем. Разом з тим, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі, за результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Зазначена позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, судом на користь позивачки не стягується судовий збір з відповідача. Відповідач разом з відзивом на позовну заяву також подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 834,70 грн. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Ч. 4 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат відповідача, представником надано суду: - копію договору про надання юридичних послуг (послуг адвоката) № 02/01/2020 від 02.01.2020; - додаткову угоду № 1 до договору № 02/01/2020 від 02.01.2020 про надання юридичних послуг, в якій зазначено щодо вартості професійної правничої допомоги; - акт приймання - передачі наданих юридичних послуг до договору про надання юридичних послуг (послуг адвоката) № 02/01/2020 від 02.01.2020, в якому зазначено про те, які саме послуги надавались адвокатом відповідачу та їх вартість в загальному розмірі 3 834,70 грн. Враховуючи, що представником відповідача виконано обсяг роботи, який узгоджений з відповідачем, суд вважає, що з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 834,70 грн, які відповідають складності справи та наданим адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання цих послуг та їх обсягу; значенню справи для сторін.

Outcome: approved