Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-24 00:00:00

Директор ТОВ «Генеруюча компанія Укрспецтепло» Нероденко Є.В. подав до суду позовну заяву про стягнення боргу за теплову енергію в сумі 1 009 329 грн 71 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 16.03.2021 року укладено договір №1 про закупівлю теплової енергії відповідно до умов якого теплопостачальна організація зобов`язується протягом 2021 року надати Замовнику послуги постачання теплової енергії - пар, гаряча вода та пов`язана продукція, а замовник - прийняти та оплатити вартість послуг. Вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.02.2021 року по 01.04.2021 року у розмірі 635, 302007 Гкал становить 1 009 329 грн 71 коп. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами приймання передачі теплової енергії № 17,18,50,60. Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за поставлену теплову енергію не погасив, тому просить позовні вимоги задовольнити, а також стягнути витрати по оплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, на адресу скерував заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, між ТзОВ ТзОВ «Генеруюча компанія Укрспецтепло» та КНП «Кіцманська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» 16.03.2021 року укладено договір №1 про закупівлю теплої енергії. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами приймання передачі теплової енергії № 17,18,50,60, які складені представниками позивача та відповідача. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за використання теплової енергії за період з 01.02.2021 року по 01.04.2021 року становить 635, 302007 Гкал, сума боргу 1 009 329 грн 71 коп. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (стаття 20 Закону). Аналогічні норми містяться в Законі України «Про теплопостачання». Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію передбачений ст. 19 цього Закону. Крім того, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку (ст. 25 Закону). Враховуючи наведене та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки є обґрунтованим та доведеними. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 15 139 грн 95 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved