Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 03 липня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні характери та різні погляди на життя, а також втрачено почуття взаємної любові. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2021 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини фактично припинені з травня 2021 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що шлюбні відносини фактично припинені 16 березня 2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 липня 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 731, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 липня 2015 року (а.с. 7). Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 березня 2016 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 256 (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні характери та різні погляди на життя, а також втрачено почуття взаємної любові, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved