Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, просив стягнути з [PERSON] на його користь 47 978 грн. завданої матеріальної шкоди; стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 19 травня 2014 р. о 11.40 год. [PERSON] керував автомобілем «Chery-T11Tiggo», державний реєстраційний знак [NUMBER] в м. Кіровограді по вул. Московській, навпроти будинку № 105 розпочав виконувати розворот не зайнявши завчасно відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення з автомобілем «ОРЕL Моvаnо», державний реєстраційний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку в лівій смузі для руху. Відповідач [PERSON] перед виконанням маневру не переконався в безпечності своїх дій, чим порушив п.10.1 та 10.4 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. На місце пригоди прибули працівники ВДАІ Кіровоградського МВ, які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП. Доказом, що підтверджує дану обставину є протокол про адміністративне правопорушення. З описової частини вищенаведеного протоколу та нижченаведених постанов судів першої та другої інстанції, ДТП відбулася по вул. Московській в м. Кіровограді навпроти будинку № 105. Місце ДТП розташоване на території Кіровського району м. Кіровограда. Вказано, що з 2003 р. позивач вступив та потім навчався у військовому закладі. 01 вересня 2007 р. йому було присвоєно військове звання лейтенант. Службу він проходив у військовій частині [NUMBER] за межами м. Кіровограда. 24 вересня 2011 р. він був знятий з реєстрації в м. Кіровограді, а 13 березня 2012 р. був зареєстрований в м. Києві за місцем проходження служби. 05 жовтня 2016 р. був знятий з реєстрації м. Києва та зареєстрований в м. Одеса, де в даний час проходить військову службу. Приймав участь з зоні АТО, є учасником бойових дій. В даний час також приймає участь в операції об`єднаних сил. 02 вересня 2019 р. він приїхав до м. Кропивницького, де зустрівся зі своїм батьком - [PERSON] , який ознайомив його з процесуальними документами та рішеннями Кіровського районного суду м. Кіровограда, Кропивницького апеляційного суду по цивільній справі № 404/8133/16-ц та постановами Кіровоградського районного суду та апеляційного суду Кіровоградської області відносно [PERSON] . Про те, що з грудня 2016 р. в Кіровському районному суді слухалась цивільна справа він не знав та не здогадувався. Про це йому і хто не казав та не повідомляв, так як постійно знаходився в зоні АТО. Всі судові виклики та рішення направлялись на адресу: [ADDRESS] де він фактично не мешкав з 2007 року (навчався у військовому вузі). З цієї адреси він був знятий з реєстрації 24 вересня 2011 року. В постанові Кропивницького апеляційного суду від 18 червня 2019 року, зазначено, що презумпцію про невинуватість [PERSON] може бути спростовано виключно ним, в зв`язку з тим, що він раніше не приймав участь у цивільних та адміністративних справах. 02 вересня 2019 р. оформив нотаріальну довіреність на представництво інтересів. Вказано, що згідно постанови Кіровоградського районного суду від 06 червня 2014 року по справі № 390/1471/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 16 вересня 2014 року апеляційним судом Кіровоградської області була винесена постанова, якою постанову Кіровоградського районного суду від 06 червня 2014 року щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності залишено без змін. [INFO] батько позивача [PERSON] , звернувся з заявою до Кіровоградської дирекції ПрАП «Українська пожежно-страхова компанія», для здійснення страховиком виплати страхового шкодування потерпілому, згідно договору страхування АС/7121776 від 28 грудня 2013 р. укладеного з [PERSON] 20 травня 2014 р. страховою компанією було складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу - «ОРЕL Моvаnо», державний реєстраційний знак [NUMBER] . В 2015р. [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом в якому просив стягнути на його користь з [PERSON] в якості відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки 2 098,92 грн. та з Моторного (транспортного) страхового бюро України у якості відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди 50 000,00 грн. Відповідно висновку експерта № 573 судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи від 11 травня 2016 р. проведеної КВ Одеського НДІСЕ МЮ, в розглянутій дорожній обстановці, при здійсненні водієм автомобіля, «Chery-T11 Tiggo» [PERSON] маневру розвороту з правої смуги руху, дії водія [PERSON] не відповідали п. 9.4, 10.1 та 10.4 ПДР України. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2016 р. по справі № 405/2300/15-ц, в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] , Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки було відмовлено. Згідно висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи від 29 березня 2018 р. № 833/834/18-27 в розглянутій дорожній обстановці, при здійсненні водієм автомобіля «Chery-T11Tiggo» [PERSON] маневру розвороту з правої смуги руху, дії водія [PERSON] не відповідали п.9.4, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху. За умови своєчасного належного виконання водієм автомобіля «Chery-T11 Tiggo» [PERSON] вимог п.9.4, 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, він мав можливість не створювати небезпеки для руху водію автомобіля «ОРЕL Моvаnо» і тим самим мав можливість уникнути зіткнення з даним автомобілем. Відповідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2018 р., в задоволені позову [PERSON] до [PERSON] та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДПТ, було відмовлено повністю. Згідно постанови Кропивницького апеляційного суду від 18 червня 2019 р., рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2018 р. залишено без змін. Апеляційний суд в своїй постанові зазначив, що презумпцію про невинуватість [PERSON] може бути спростовано виключно ним, в зв`язку з тим, що він раніше не приймав участь у цивільних та адміністративних справах. Згідно службових документів страхової компанії, сума відновлювального ремонту автомобіля «ОРЕL Моvаnо» склала 141 138,64 грн. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, згідно полісу обов`язкового страхування відповідача [PERSON] складає 50 000 грн. Позивачем було здійснено фінансування ремонту належного йому автомобіля. Вважає, що з відповідача [PERSON] повинно бути стягнуто розмір шкоди заподіяної майну - 47 978,00 грн., а з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхову суму - 50 000 грн. ( том 1, а.с.2-7). Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про поновлення строку, відповідно якої він просив суд визнати пропуск встановлений ст. 257 ЦК України для подачі позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, протягом 3 років з поважних причин. Поновити йому строк встановлений ст. 257 ЦК України для подачі позовної заяви про відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою (том 1, а.с.8). Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (том 1, а.с.94-95). 02 грудня 2019 року від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до суду надійшов відзив на позовну заяву (том 1, а.с.101-107). Вказано, що посилання позивача па постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 червня 2019 р., що презумпцію про невинуватість [PERSON] може бути спростовано виключно позивачем, в зв`язку з тим, що позивач раніше не приймав участь у цивільних та адміністративних справах, с недостовірним і не достатнім доказом. Позивач у позовній заяві в якості підстави для поновлення строку на звернення за отримання страхового відшкодування зазначає, про те, що з 5 жовтня 2016 р. приймає участь в операції об`єднаних сил, не знав і не здогадувався про те, що в Кіровському районному суді м. Кіровограда слухалась цивільна справа та те, що 02 вересня 2019 р. ознайомився із процесуальними документами . Вищевказане твердження позивача не може братись до уваги, оскільки немає жодного стосунку до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) який регламентує порядок отримання страхового відшкодування. ДТП відбулось 19 травня 2014 року, а оплату за ремонт свого транспортного засобу позивач здійснив 01 липня 2014 р., що підтверджуються матеріалами судової справи. Отже, позивач знав про ДТП та мав можливість виконувати свої права та обов`язки відповідно до Закону. Відтак, жодне із наведених підстав позивача не можуть братись до уваги та не відповідають дійсності. Вказано, що позивачем не подано до суду, рішення яким би встановлювалась вина [PERSON] відносно ДТП, що мало місце 19 травня 2014 року. За відсутності вини страхувальника, при тому, що ДТІІ відбулося в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, законодавством не передбачено виплату страхового відшкодування. При цьому, не заслуговують на увагу доводи позивача викладені в позовній заяві щодо порушення [PERSON] при здійсненні водієм маневру розвороту з правої смуги руху, п.9.4. 10.1 та 10. 4 Правил дорожнього руху, згідно висновку № 833/834/18-27, оскільки відсутність вини [PERSON] встановлено у справі № 390/1471/14-п. Позивачеві було відомо про ДТП та він мав змогу надіслати особисто або через представника документи передбачені ст.35 Закону, оскільки така можливість підтверджується квитанціями та актом здачі-прийняття робіт за якими позивач оплачував ремонт свого транспортного засобу від 01 липня 2014 р. Просив суд, звернути увагу на те, що дорожньо-транспортна пригода мала місце ще 19 травня 2014 року, а заява про страхове відшкодування не була подана до страхової компанії по цей день. Враховуючи наведене, у зв`язку із тим, що позивачем не викопано всіх передбачених законом вимог для отримання страховою відшкодування, страхова компанія не має жодних підстав для здійснення відповідного відшкодування, яке стосується пошкодження майна позивача. Провадження по справі ухвалою від 12 лютого 2020 року зупинено на період проведення по справі судово-товарознавчої, судової авто-технічної експертиз та до отримання висновків експертизи (том 1, а.с.151-153). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2020 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання ( том 1, а.с.210). 12 січня 2021 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності, відповідно якої вказано, що в своїй позовній заяві позивач просить поновити строк для звернення до суду, в обґрунтування причини пропуску строку вказує про те, що 02 вересня 2019 року він приїхав до м. Кропивницького де зустрівся зі своїм батьком, який ознайомив його з процесуальними документами та рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда, Кропивницького апеляційного суду по цивільній справі № 404/8133/16-ц, відносно відповідача [PERSON] , тобто про те, що йому як власнику транспортного засобу було завдано матеріальний збиток, йому стало відомо лише 02 вересня 2019 року. Зазначено, що відповідні обставини не відповідають дійсності. 19 травня 2014 року сталось ДТП за участю [PERSON] та [PERSON] . В 2015 році [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] та МТСБУ, третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, справа № 405/2300/15-ц. 07 червня 2016 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено повністю. Ознайомившись з матеріалами справи в грудні 2019 року їм стало відомо, що [PERSON] 07 липня 2016 року особисто отримував копію рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2016 року по справі № 405/2300/15-ц, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого додається та яке міститься в матеріалах справи 405/2300/15-ц. Тобто про всі процесуальні дії [PERSON] стало відомо 07 липня 2016 року. Крім того, детально ознайомившись з документами, які були надані [PERSON] до власної позовної заяви, стало відомо, що [PERSON] було відомо про те, що належний йому автомобіль потрапив в ДТП і, що йому завдано матеріальний збиток, оскільки згідно квитанції № к111/1/33 від 04 липня 2014 року, [PERSON] здійснив оплату ремонту належного йому автомобіля. Вважає, що твердження [PERSON] про необізнаність щодо завдання йому матеріального збитку є недоведеними. Просив суд застосувати положення ч. 4 ст. 267 ЦК України та відмовити [PERSON] в задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності (том 1, а.с.228-229). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (том 1, а.с.233-234). Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди позивачу за пошкоджений автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 386 ЦК України, власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За загальними положеннями статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі N 902/320/17). Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Судом встановлено, що 19 травня 2014 року відносно відповідача [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. У вказаному протоколі зазначено, що [PERSON] , 19 травня 2014 року о 11:40 год. керував автомобілем Chery-Tiggo, державний номерний знак [NUMBER] в м. Кіровограді по вулиці Московській, навпроти будинку 105 розпочав виконувати розворот не зайнявши завчасно відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення з автомобілем ОРЕL Моvаnо, державний реєстраційний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку в лівій смузі для руху. При цьому перед виконанням маневру не переконався в безпечності своїх дій. Внаслідок пригоди обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2014 року справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] по ст. 124 КпАП України провадженням закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2014 року, постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 червня 2014 року, якою закрито провадження відносно [PERSON] , за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишено без змін. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2016 року по справі №405/2300/15-ц, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовлено. Автомобілем ОРЕL Моvаnо, державний реєстраційний знак [NUMBER] , який належить позивачу, керував його батько [PERSON] 20 травня 2014 року [PERSON] звернувся з заявою до відповідача, страхової компанії для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому, згідно договору страхування АС/7121776 від 28 грудня 2013 року, укладеного з [PERSON] 20 травня 2014 року страховою компанією було складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу ОРЕL Моvаnо, державний реєстраційний знак [NUMBER] . Згідно службових документів страхової компанії, сума відновлювального ремонту автомобіля ОРЕL Моvаnо, державний реєстраційний знак [NUMBER] склала 141 138,64 грн. Позивач зазначає, що з [PERSON] на його користь підлягає стягненню сума завданої матеріальної шкоди в розмірі 47 978 грн., а з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. Частиною 6статті 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на вказані вище норми, за наявності заперечень відповідачів, суд дійшов висновку про відсутність підстав в даному випадку для звільнення позивача від доказування, а отже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Викладене вказує на те, що причина пошкодження транспортного засобу позивача підлягає доведенню. Відповідно до висновку за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи від 09 липня 2020 року № 1025/1026/20-27, в розглянутій дорожній обстановці, при здійсненні водієм автомобіля Chery- Т11 Tiggo [PERSON] маневру розвороту з правої смуги руху, дії водія [PERSON] не відповідали п. 9.4, 10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху (текст надано в дослідницькій частині висновку). За умови своєчасного належного виконання водієм автомобіля Chery- Т11 Tiggo [PERSON] вимог п. 9.4, 10.1. та 10.4 Правил дорожнього руху він (водій автомобіля Chery- Т11 Tiggo) мав можливість не створювати небезпеки для руху водію автомобіля ОРЕL Моvаnо і тим самим мав можливість уникнути зіткнення з даним автомобілем. У даній дорожньо-транспортній ситуації водію автомобіля ОРЕL Моvаnо [PERSON] , у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР, з моменту виявлення початку маневру розвороту автомобіля Chery- Т11 Tiggo його перетинання смуги руху автомобіля ОРЕL Моvаnо, слід було відповідно до вимог п. 12.3 ПДР ужити заходів до екстреного гальмування транспортного засобу. З причин, що зазначені в дослідницькій частині висновку, на даному етапі експертним шляхом вирішити питання про те, «чи мав водій автомобіля ОРЕL Моvаnо, державний реєстраційний знак [NUMBER] [PERSON] , технічну можливість уникнути зіткнення?», не представляється можливим. Через відсутність можливості експертним шляхом вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля ОРЕL Моvаnо [PERSON] технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Chery- Т11 Tiggo, встановити, дії кого з водіїв знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП, не представляється можливим. Постановою Кіровоградського районного суду від 06 червня 2014 року не встановлено протиправної поведінки відповідача у заподіянні транспортному засобу позивача шкоди, як і не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача із заподіяною шкодою. Разом з тим, як вказують представники відповідачів, і матеріалами справи зазначене не спростовується, що свідчить про недоведеність позивачем наявності вини з боку відповідача [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до положень статей 12,81 Цивільного процесуального кодексу України належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав для відшкодування майнової шкоди. З огляду на викладене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без задоволення. Підстави для застосування наслідків спливу строків звернення позивача до суду, відсутні, оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed