Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

01 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 червня 1999 року вона уклала шлюб із відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Гарячківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що останніми роками стосунки з відповідачем погіршилися, між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага, почастішали сварки. На даний час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, подружніх стосунків вони не підтримують з листопада 2020 року. За таких обставин шлюб існує лише формально, на примирення вона не погоджується, а тому звертається до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітню дочку залишити проживати разом з нею. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 1999 року у виконавчому комітеті Гарячківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 29 вересня 2021 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON] , яка є повнолітньою, та дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу, примиритися не бажають. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, тому їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи позовну вимогу про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу неповнолітню дочку сторін [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , повторно видане 29 вересня 2021 року), слід залишити проживати з позивачкою. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за подачу даного позову до суду позивачкою сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved