overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 26 квітня 1991 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на права і обов`язки подружжя. Фактично шлюб припинив існування. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. В добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС не представляється можливим, оскільки будь яке спілкування з відповідачем не ведеться, спільної згоди для розірвання шлюбу не досягнули. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в письмовій заяві до суду просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В заяві до суду від 17.02.2022 відповідач не заперечив щодо розлучення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 1991 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивачка та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Судом вживалися заходи для збереження сім`ї, проте вони позитивних результатів не дали. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач не заперечив. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 03.03.2000 року між ним та відповідачем і зареєстрований за №69 у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини та спільне проживання були припинені через те, що між ним та відповідачем сформувались різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності та в разі неявки відповідача - не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому суд на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд уважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, зазначивши наступне. Так, сторони перебувають у шлюбі з 03.03.2000 року, зареєстрованому за №69 у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.9). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, позивач на примирення не згодний. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У серпні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : - 32563,90 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.10.2017 р. по 01.05.2021 р., та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 5, 6-13) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.10.2017 р. до 01.05.2021 р., а саме - 32563,90 грн. заборгованість з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що 14 вересня 2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого збереження шлюбу. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та відзиву на позовну заяву суду не надав, проте подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом установлено, що між сторонами шлюбні відносити фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задоволити. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 992,40 грн. судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, у відповідності до частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності. Зокрема, позивач просить виділити їй в натурі у власність із спільної часткової власності Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , загальною площею 60,8 м2, житловою площею 43,5 м2, а саме: приміщення житлового будинку літера «А»: коридор 1-1 площею 6,7м2, житлова кімната 1-2 площею 6,4 м2, житлова кімната 1-3 площею 5,6 м2, житлова кімната 1-4 площею 16,9 м2, житлова кімната 1-5 площею 14,6 м2; приміщення підвалу літери «пд»: кладова І площею 10,6 м2; господарські будівлі та споруди: злів літера «Б», погріб літери «Пг», огорожа 1, ворота 2, хвіртка 3 та припинити право спільної часткової власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказана Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами належить їй на підставі спадкування за заповітом. Відповідачу належить інша Ѕ частина вказаного будинковолодіння. Вказане існування спільної часткової власності обмежує позивачку у праві володіння, користування та розпорядження своїм майно, а тому вона звернулась до суду із вказаним позовом про виділ в натурі належної їй частки у спільному майні. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідач позовні вимоги визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити. Враховуючи вимоги ст.142 ЦПК України суд вважає за доцільне повернути позивачу 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім`ї є неможливим. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач, будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за її відсутності, до суду не подала. Відзиву на позовну заяву не подала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 28 липня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Тернопільського міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1188, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28 липня 2016 року. Від даного шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 07 квітня 2020 року. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сім`я фактично розпалася, сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Зборівського району в Тернопільській області, актовий запис № 89. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] ; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,04 га, з них площею 4,7017 га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0644) та площею 0,3375 га (кадастровий номер 6122688200:01:001:0645), що розташовані на території Ратищівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 № 692992 від 01 березня 2002 року. [PERSON] 30 травня 2019 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Ратищівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 19/4, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу, який спадщину прийняв. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями майна та прийняли спадщину, однак в позасудовому порядку не можуть її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, при неявці відповідача не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія № [NUMBER] , виданим Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 50. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] (до 01.02.2021 року Зборівського) району Тернопільської області. До складу спадкоємців п`ятої черги за законом належать [PERSON] та [PERSON] , які спадщину прийняли. [PERSON] відповідною заявою відмовився від спадщини на користь позивачів. Відповідно до статті п.1 ст. 1265 Цивільного кодексу України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна і прийняли спадщину, інші особи не претендують на спадок, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про госпіталізацію\~у психіатричному\~закладі в\~примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він є безпорадним і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, а також становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано органічний розлад внаслідок аномалії розвитку ЦНС з правобічним в`ялим геміпарезом, моторною дизартрією, судомним синдромом. У такому стані пацієнт не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Комісією лікарів-психіатрів, яка оглянула пацієнта, підтверджено обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації особи та лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо госпіталізації в стаціонар. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про продовження госпіталізації хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 15.03.2022 р. [PERSON] був доставлений до психіатричного закладу. Комісія лікарів-психіатрів, яка 15.03.2022 р. оглянула [PERSON] , встановила у нього органічний розлад внаслідок аномалії розвитку ЦНС з правобічним в`ялим геміпарезом, моторною дизартрією, судомним синдромом, внаслідок чого особа є безпорадною і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а також становить небезпеку для себе та оточуючих. Комісія прийшла до висновку про необхідність госпіталізації пацієнта у психіатричному стаціонарі. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 15.03.2022 р., медичною картою стаціонарного хворого №1558, заявою від 15.03.2022 р.. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved