Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в особі представника адвоката Кулика В.В. звернулися до суду з позовом до Київської міської ради, Подільської районної в м. Києві Державної адміністрації, третя особа - Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [PERSON] та [PERSON] звернулися до завідувача Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. за ст. 1261 ЦК України та заповітом про прийняття спадщини 1/2 квартири (Позивач 1 - 1/4 квартири та Позивач 2 - 1/4 квартири), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті громадянки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заповіт спадкодавцем на користь позивачів за участі нотаріуса складено 31.01.2011 та зареєстровано в реєстрі за № 2-237 (надалі - заповіт). Право власності на частини квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.01.1998, яке зареєстроване БТІ м. Києва шляхом внесення 18.02.1998 у реєстрову книгу запису № 3650 (надалі - свідоцтво про право власності). 17.12.2014 за заявою позивачів нотаріусом відкрито спадкову справу № 2376/02-14 по смерті спадкодавця та внесено відповідні відомості до спадкового реєстру. 19.10.2020 ТОВ «Київське міське бюро технічної інвентаризації» видало позивачам довідку (про показники об`єкта нерухомого майна) № 19/10/20-10351 та технічний паспорт інвентаризаційна справа № 10351. 27.10.2020 комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» позивачу видано довідку КВ-2020 № 30476 про те, що згідно даних реєстрових книг 1/2 квартири на праві власності зареєстрована за спадкодавцем та інша 1/2 квартири зареєстрована за [PERSON] . Згідно інформаційної довідки № 232004253 від 11.11.2020 право власності на іншу 1/2 частини квартири належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Пенсіон-ЮА», яка не є резидентом України. Право власності на вказану частку квартири виникло на підставі договору довічного утримання № 419 від 21.02.2020 та зареєстроване на підставі індексного рішення 51272096 від 21.02.2020 приватним нотаріусом Бузницька Ю.О., Київський нотаріальний округ, м. Київ. Загальна площа Квартири складає 54.9 м.кв. 11.11.2020 нотаріусом на користь [PERSON] в межах спадкової справи видано довідку № 2376/02-14 про те, що остання є спадкоємцем по смерті спадкодавця. 11.11.2020 нотаріус видав лист № 2375/02-14 про необхідність провести реєстрацію в Державному реєстрі речових прав за спадкодавцем права власності на квартиру. 14.11.2020 [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Рисак Олени Олександрівни (надалі - Державний реєстратор) департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) м. Києва із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру. 15.01.2021 [PERSON] отримала від Державного реєстратора рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень через відсутність оригіналу Свідоцтва про право власності у позивачів. 23.02.2021 [PERSON] звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири по смерті спадкодавця. 23.02.2021 нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документа, що підтверджує право власності на частину квартири за спадкодавцем. 04.03.2021 адвокат Кулик В.Б. діючи в інтересах позивача подав до ЦНАП Подільського району міста Києва заяву про видачу дубліката свідоцтва про право власності на квартиру. 31.03.2021 адвокат Кулик В.Б. отримав від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації листа від 22.03.2021 № 106/25/С-98 про відмову у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру на користь [PERSON] 08.05.2021 адвокат Кулик В.Б. діючи в інтересах [PERSON] подав до ЦНАП Подільського району міста Києва заяву про видачу дубліката Свідоцтва про право власності на квартиру. Отже позивачі є спадкоємцями по смерті спадкодавця. Державний реєстратор відмовив в реєстрації права власності на 1/4 частину квартири за позивачами через відсутність документів. Подільська РДА у м. Києві не визнає за позивачами права власності на 1/4 частину квартири за кожним та не видає дублікату свідоцтва про право власності позивачам. Нотаріус у свою чергу не видає свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири кожного позивача та не реєструє таке право за позивачами через відсутність документів. Як наслідок, позивачі не мають можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину за спадкодавцем та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно у вигляді 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачі не з`явилися, до суду представник позивачів адвокат Кулик В.Б. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. До суду надіслав відзив, в якому зазначив, що просить розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства. Представник відповідача Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому зазначив, що вважає Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію неналежним відповідачем по справі, просить відмовити у позові повністю і здійснити розгляд за його відсутністю. Представник третьої особи Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, від 08.01.1998, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської держадміністрації, квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 08.01.1998 № 20007, зареєстроване у реєстрову книгу за № 3650. Як вбачається з копії заповіту від 31.01.2011, посвідченого державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Грінчуком А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-237, [PERSON] , [INFO] , все своє майно де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, та на що вона матиме право за законом, заповідає [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частинах кожному. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2020, виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , актовий запис № 15155. Згідно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62426194 від 11.11.2020 Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою 17.12.2014 зареєстрована спадкова справа № 56914463 щодо спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до копії інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2020 № 30476 від 27.10.2020, згідно з даними реєстрових книг бюро, [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] (в рівних частках) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Держжитлофонду Шевченківської РДА 08.01.1998 (розпорядження № 20007 ), та зареєстрованого в Бюро 18.02.1998 за реєстровим № 3650. Згідно з висновком про вартість майна від 09.03.2021, виконаного ТОВ «Стоун Брідж», ринкова вартість квартири [ADDRESS] , загальною площею 54,9 кв. м, станом на 09.03.2021 становить 1 326 518,00 гривень. Ринкова вартість 1/4 даної квартири становить 331 629,50 гривень. Після смерті [PERSON] позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом 17.12.2014 та звернулися до державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, та 23.02.2021 [PERSON] і 11.06.2021 [PERSON] з заявами про видачу свідоцтв про право власності на спадщину за законом на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Винесені державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Пиличук О.І. постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 550/02-31 від 23.02.2021 та № 1850/02-31 від 11.06.2021 підтверджують те, що після відкриття спадщини в шестимісячний термін позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадщину. 23 лютого 2021 року та 11 червня 2021 державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І. винесла постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою таких відмов стала відсутність необхідних документів, що посвідчують право власності на частину квартири за померлою [PERSON] . Згідно з відповіддю Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106/25/С-98 від 22.03.2021, на заяву [PERSON] від 04.03.2021 стосовно видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , адміністрація відповіла, що немає правових підставі оформлювати дублікат свідоцтва про право власності на зазначену вище квартиру за заявою спадкоємця або нотаріальним запитом, оскільки право на отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло надається виключно власникові квартири. Отже таким чином, позивачі вичерпали всі можливості, щодо позасудового вирішення ситуації, що склалась і вимушені звертатись за захистом своїх прав та інтересів до суду. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, відповідачами у даній справі є Київська міська рада та Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, оскільки вони є органом місцевого самоврядування в місті Києві. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а також, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] в особі представника адвоката Кулика В.Б. до Київської міської ради, Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа - Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved