Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

04 лютого 2022 року позивач, акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» «Дніпропетровськгаз», звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, в якому посилається на те, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] і є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ПАТ «Дніпропетровськгаз» відповідно до ліцензії. 07.12.2020 року представниками АТ "Дніпропетровськгаз" за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Кармелюка, 43 у споживача встановлено факт порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, підозра на позаштатний режим роботи ПЛГ, неможливо виявити дефект зовнішнім оглядом, про щ обуло складено акт про порушення № 111. В цей же день, представниками позивача, лічильник газу відповідача в зв`язку з виявленими порушеннями було демонтовано для проведення експертизи та складено протокол про демонтаж та акт про виявлення порушень, який з боку відповідача також підписано. 08.12.2020 року під час зовнішннього огляду лічильника газу, в момент проведення експертизи, комісією було встановлено: «підроблена пломба (кустарного виробництва) на відліковому пристрої». За висновками комісії: підтведжено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу, ПЛГ визнано непридатним для комерційного обліку за п. 6.4 Р50-071-98 та пунктами 1.1.; 1.6; про що було складено акт № 236. Оскільки збитки відповідач не відшкодував, АТ «Оператор газорозподільної системи» «Дніпропетровськгаз» вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Просить стягнути з відповідача на свою користь вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу в розмірі 13135,68 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2481,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 21 лютого 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду надала заперечення в якому пояснила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи» «Дніпропетровськгаз» відповідно до ліцензії. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про ринок природного газу»: оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб ( замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Кодекс газотранспортної системи, кодекс газорозподільних систем, кодекс газосховища, кодекс установки LNG - правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG, що затверджуються Регулятором. Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Оператором ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 та реєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є:- наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального - ЕІС-коду, як суб`єкту ринку природного газу; - наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам, до об`єктів споживачів. У відповідності до п.1.2 та 1.3 розділу 1 Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору одинакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. ст. 633,634,641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ або документально підтверджене споживання природного газу. В розділі III Правил постачання також вказано, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п.11 розділу III Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до глави 4 розділу IХ Кодексу ГРС визначення фактичного об`єму споживання природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Операторами ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу ГРС та договору. Отже умови приєднання [PERSON] до Типового договору виконано. Фактом приєднання до умов Типового договору є фактичне споживання природного газу та його оплата. Відтак, згідно розділу VIII Типового договору розподілу природного газу відповідач зобов`язаний виконувати його умови та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків. Пунктом 2.3 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що окрім договору, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС. Відповідно до п.3 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРС власники газових мереж у тому числі побутові споживачі, згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, зокрема Правил Безпеки системи газопостачання, затверджених наказом міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованими у міністерстві юстиції України 08.06.2015 року за № 674/27119. Відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] і є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ПАТ «Дніпропетровськгаз» відповідно до ліцензії. 07.12.2020 року представниками АТ "Дніпропетровськгаз" за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Кармелюка, 43 у споживача встановлено факт порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, підозра на позаштатний режим роботи ПЛГ, неможливо виявити дефект зовнішнім оглядом, про щ обуло складено акт про порушення № 111. В цей же день, представниками позивача, лічильник газу відповідача в зв`язку з виявленими порушеннями було демонтовано для проведення експертизи та складено протокол про демонтаж та акт про виявлення порушень, який з боку відповідача також підписано. 08.12.2020 року під час зовнішннього огляду лічильника газу, в момент проведення експертизи, комісією було встановлено: «підроблена пломба (кустарного виробництва) на відліковому пристрої». За висновками комісії: підтведжено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу, ПЛГ визнано непридатним для комерційного обліку за п. 6.4 Р50-071-98 та пунктами 1.1.; 1.6; про що було складено акт № 236. З копії акту про порушення № 111 від 07.12.2020 вбачається, що відповідачу було роз`яснено про необхідність бути присутнім 23.12.2020 року о 10-00 год. на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений на нього акт про порушення. Відповідно до п. 10 глави 5 розділу Х1 Кодексу ГРС, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. У разі неприбуття споживача або уповноваженої ним особи на засідання комісії, остання розглядає складений акт про порушення без його участі. 23.12.2020 року на засіданні комісії по розгляду акту про порушення Кодексу газорозподільних систем № 111 від 07.12.2020 року було прийнято рішення про задоволення акту про порушення та складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 07.06.2020 року по 30.11.2020 року в розмірі 13135,68 грн.. Під час складання останнього було враховано вимоги пп.1.п.11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРС: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення, не потребує коригування закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Згідно п. 1 гл. 3 розд.ХІ Кожексу4 ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Ціну закупівлі природного газу ПАТ «Дніпропетровськгаз» визначено наказом ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 22.02.2016 року № 44/1 та наказами про внесення змін до зазначеного наказу з урахуванням щомісячно визначеної ціни, зокрема наказом ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 20.04.2021 року №Но-300-0421. Відповідно до пп.3,п11, гл. 5 , розд. ХІ Кодексу ГРС при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Відповідно до пп.4.п.11,гл.5, розд. ХІ Кодексу ГРС при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються. 29.12.2020 року позивачем було направлено поштою копію рахунку на оплату збитків та акт-розрахунок № 111-м, копію акту експертизи лічильника газу № 236 від 08.12.2020 року але станом на дату звернення до суду, збитки не сплачені. Оскільки збитки відповідач не відшкодував, АТ «Оператор газорозподільної системи» «Дніпропетровськгаз» вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач матеріальні збитки, завдані несанкціонованим втручанням в роботу лічильника газу в сумі 13135,68 грн. добровільно не сплатила, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Дніпропетровськгаз» суму в розмірі 13135,68 грн.. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням.

Outcome: approved