Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

11.01.2022 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, про визнання виконавчого напису від 11.01.2021 року № 1964, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 9\~004,50 грн та 930 грн плати за вчинення виконавчого напису, загальною сумою 9934, 5 грн, таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 01.12.2021 року приватний виконавець В.А. Поха виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 67706094 і постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Підставою для відкриття даного виконавчого провадження є виконавчий напис № 1964, виданий 11.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу І.В. Баршацьким про стягнення з позивача заборгованості за період з 29.12.2019 року по 01.12.2020 року в розмірі 9004, 50 грн та 930 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 9934, 50 грн на користь відповідача. Вважає оспорюваний виконавчий напис незаконним, оскільки він вчинений з порушенням вимог статтей 87-91 Закону України « Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. 14.01.2022 року на запит суду від 12.01.2022 року ( ас 31) надійшла відповідь від уповноваженої особи про місце реєстрації позивача, оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 12 статті 28 ЦПК України ( ас 36). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14.01.2022 року позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.02.2022 року, яке не відбулося у зв`язку з хворобою головуючого - судді. Підготовче засідання призначено на 03.03.2022 року. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 03.03.2022 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 31.03.2022 року. Учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 74, 77, 78). 03.03.2022 року позивач подала суду письмове клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та розгляд справи відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( ас 64-69). Крім того, 31.03.2022 року позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач відзиву на позовну заяву [PERSON] не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу І.В. Баршацький, пояснення на позовну заяву не подав. Суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності учасників справи, на підставі частини 1 статті\~223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Згідно виконавчого напису від 11.01.2021 року, зареєстрований у реєстрі № 1964, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу І.В. Баршацьким, на підставі статей 87-91 Закону України\~« Про\~нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від\~29\~червня 1999\~року №1172 ( далі - Перелік),\~про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яка є правонаступником ТОВ « Мілоан», заборгованість за кредитним договором № 4303607 від 08.10.2019 року за період з 26.12.2019 року по 01.12.2020 року в сумі 9004, 50 грн; за вчинення виконавчого напису 930, 00 грн, а всього 9934,50 гривень ( ас 17). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 67706094 від 01.12.2021 року приватним виконавцем В.А. Похою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1964, виданого 11.01.2021 року ( ас 6-8). Згідно Інформації про виконавче провадження від 29.12.2021 року, відкрито виконавче провадження № 67706094 на підставі виконавчого напису від 11.01.2021 № 1964, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу І.В. Баршацьким, про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ « Фінансова Компанія « Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 4303607 від 08.10.2019 року за період з 26.12.2019 року по 01.12.2020 року в сумі 9004, 50 грн; за вчинення виконавчого напису 930, 00 грн, а всього 9934,50 гривень ( ас 10-12), Інформації з Єдиного реєстру боржників ( ас 13) та Інформаційної довідки ( ас 14). Постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 01.12.2021 року у ВП № 67706094 постановлено стягнути з боржника основну винагороду у сумі 993,45 гривні ( ас 9). Згідно повідомлення заступника Міністра з питань державної реєстрації Міністерства Юстиції України, наказом міжрегіонального управління від 14.01.2021 року № 35/6 « Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу І.В. Баршацького» на підставі пункту 1 частини першої статті 30 Закону України « Про нотаріат», нотаріальна діяльність приватного нотаріуса І.В. Баршацького припинена з 01.02.2021 року. Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2021 року №1396/5, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 року №5 на підставі підпунктів « е» та «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України « Про нотаріат», свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю за № 8673 на ім`я [PERSON] анульовано ( ас 15,16). Відповідно до Кредитного договору № 4303607 від 08.10.2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю « Мілоан», укладено Кредитний договір № 4303607, згідно з яким позивач отримав кредит на суму 3\~000 грн строком на 15 днів з 08.10.2019 року з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 23.10.2019 року ( ас 22). Згідно постанови приватного виконавця В.А. Похи про зупинення вчинення виконавчих дій, 17.01.2022 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу І.В. Баршацького від 11.01.2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 1964 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ « Фінансова компанія «Кредит-Капітал» грошових коштів у сумі 9934, 50 грн ( ас 51-52). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~( далі -\~Закон) та іншими актами законодавства України ( частина 1 статті 39 Закону). Цими актами є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 ( далі - Порядок). Відповідно до\~статті 18 Цивільного кодексу України\~( далі\~- ЦК) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону ( в редакції чинній, на момент вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно статті\~89\~Закону,\~ у\~виконавчому написі\~повинні зазначатися: дата\~(\~рік,\~місяць,\~число)\~його вчинення,\~посада,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~нотаріуса,\~який вчинив\~виконавчий напис; найменування\~та адреса\~стягувача; найменування,\~адреса,\~дата і\~місце народження\~боржника,\~місце роботи\~(\~для фізичних\~осіб),\~номери рахунків\~в установах\~банків (\~для юридичних\~осіб); строк,\~за який\~провадиться стягнення; суми,\~що підлягають\~стягненню,\~або предмети,\~які підлягають\~витребуванню,\~в тому\~числі пеня,\~проценти,\~якщо такі\~належать до\~стягнення; розмір\~плати,\~сума державного\~мита,\~сплачуваного стягувачем,\~або мита,\~яке підлягає\~стягненню з\~боржника; номер,\~за яким\~виконавчий напис\~зареєстровано; дата\~набрання юридичної\~сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт ( подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону України « Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача ( повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України « Про нотаріат» в такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом « Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу « Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору ( договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 11 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. З матеріалів справи вбачається, що позивач не визнала заборгованість вказану у виконавчому написі та зазначила, що не укладала нотаріально посвідчений кредитний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Кредит-Капітал». Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача щодо неукладення останньою з Товариством з обмеженою відповідальністю « Мілоан», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Кредит-Капітал», нотаріально посвідченого кредитного договору № 4303607 від 08.10.2019 року. Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання спірного виконавчого напису від 11.01.2021 року № 1964, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 9934, 50 грн, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~частини 1 статті 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь позивач, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК УКраїни з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в частині судового збору за заяву про забезпечення позову. Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1, 2 статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно пункту 1 частини 2\~статті 141\~ЦПК України,\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно частини 8\~статті 141 ЦПК\~України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно частини 4\~статті 137\~ЦПК України,\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу надала суду два аркуші договору, але без аркуша, що дало б можливість суду встановити, коли і між ким був укладений даний договір, що є його предметом ( ас 68-69). Долучена копія Квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 10.01.2021 року про прийняття від [PERSON] 4\~588 грн, на підставі Акта приймання-передачі від 10.01.2022 року, не дає можливості суду ідентифікувати, кому були сплачені дані кошти, оскільки не містить ні назви підприємства, останови, організації, ні печатки підприємства, останови, організації, ні будь- яких інших належних реквізитів ( ас 66). Таким чином, позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів про понесення нею витрат на правничу допомогу в розмірі 4588, 00 гривень. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат за правничу допомогу не є підставною та обгрунтованою і є такою, що не підлягає до задоволення, а тому в цій частині вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити.

Outcome: approved