Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів)про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 0,53 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на яку він мав на підставі сертифікату. [INFO] померла її мати - [PERSON] . Стверджує, що з приводу спадкування після смерті батька вона звернулася до нотконтори, де відкрито після смерті [PERSON] спадкову справу № 279/2021, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), яка належала померлому з роз`ясненням, що йому видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради №277 від 01.02.1993 року та роз`яснено, що для спадкування необхідно подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку». У зв"язку із вищенаведеним, просить захистити її право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батьката задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала 29.12.2021 року на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, у вирішенні справи повністю покладаються на думку суду. Представник третьої особи - Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів)в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. На адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи заведеної після смерті батька позивача [PERSON] , яка витребовувалась судом від Рава-Руськоїдержавної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів). А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у с. Монастирок, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий Залізничним РВ УМВСУ у Львівській області 02.10.1997 року. Батьком позивачки є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] на підставі рішення Замківської сільської ради передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,53 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Наведене підтверджується копією довідки виданої виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області за № 1429 від 06.10.2021 року (а.с.13). Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Замківською сільською радою Жовківського району Львівської області 02.02.2015 року. Тобто мати позивача, померла після смерті її батька - свого чоловіка, проживала разом із ним до дня смерті та фактично вступила у спадкове майно, однак юридично такого не оформила, зокрема права власності на землю (середню земельну частку). З довідки виданої виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області за № 1809 від 16.12.2021 року (а.16 спадкової справи) вбачається, що від імені [PERSON] заповіт не складався та не посвідчувався. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так як, від імені [PERSON] заповіти не посвідчувались, а тому суд приходить до висновку, що спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому, позивач [PERSON] , як дитина померлого [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Внаслідок звернення [PERSON] до Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів), як спадкоємця за законом першої черги, було зареєстровано спадкову справу № 279/2021, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією спадкової справи. Однак, державним нотаріусом Рава-Руськоїдержавної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надано відповідь про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 0,53 га, що розташована на території Замківської сільської ради та належала [PERSON] із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на пай в порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Оскільки мати позивачки постійно проживала разом із спадкодавцем (батьком позивачки) на час відкриття спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. З матеріалів справи, в тому числі і з копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька - [PERSON] . В шестимісячний строк після відкриття спадщини, ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини. З копії довідок № № 1427, 1428, які видані виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (а.с. 14-15) вбачається, що померлий [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] і вели з дочкою - [PERSON] спільне господарство. Так, судом встановлено, що мати позивача померла після батька позивача, тобто свого чоловіка, проживала разом із ним, на день його смерті, протягом шестимісячного строку з дня його смерті не зверталася із заявою про відмову від прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що вона прийняв спадщину, враховуючи норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично не оформив і померла. Однак, оскільки позивач проживала разом із батьком, на день його смерті, протягом шестимісячного строку з дня його смерті не звертався із заявою про відмову від прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що вона прийняла спадщину, враховуючи норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач звернулася до Рава-Руської державної нотконтори із заявою про прийняття спадщини лише 07.12.2021 року, де було таку відкрито за № 279/2021, тобто вже після смерті матері. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельні частки (пай), виданого на ім`я її батька. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. А тому, суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved