Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Позивачка звернувся до суду із позовом до відповідачки про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні бабусі з онуком та встановлення часу побачень, посилаючись на те, що 17.10.2020 року Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) був зареєстрований шлюб між її сином, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] (Свідоцтва про шлюб від 17.10.2020 р. серія [NUMBER] ). Від даного шлюбу народився її онук - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 16.02.2021 року, актовий запис № 22 серія [NUMBER] видано повторно). На даний час так склалось, що її син та дружина сина не проживають разом однією родиною, а онук мешкає разом зі своєю матір`ю. Позивачка як бабуся, кожного тижня телефонує відповідачу, цікавиться здоров`ям онука та просить на вихідні його до себе додому. Але, мати дитини кожного разу просить гроші та не хоче давати дитину через образи та нестійкий емоційний стан, а на даний час взагалі заблокувала її номер. Відповідно до Довідки про склад сім`ї від 10 листопада 2021 року №318 виданої Центром надання адміністративних послуг Диканської селищної ради зазначено, що до складу сім`ї за адресою: [ADDRESS] входить мій онук [PERSON] , [INFO] . Також, Актом обстеження житлово-побутових умов від 12 листопада 2021 року комісією служби у справах дітей Диканської селищної ради зазначено, що умови проживання відповідача відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в будинку чисто, тепло, кімнати омебльовані. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови; бабусею створено всі належні умови для проживання, повноцінного розвитку, виховання та утримання онука. Комісія прийшла до висновку, що громадянка [PERSON] має всі необхідні умови для забезпечення проживання, виховання та догляду за дитиною. Тому, на підставі викладеного враховуючи якнайкращі інтереси малолітньої дитини [PERSON] , передусім право дитини на підтримання регулярних особистих сосунків і прямих контактів з обома батьками, а також рівність права кожного з батьків та баби у вихованні дитини та спілкуванні з нею, з метою упередження виникнення конфліктної ситуації в подальшому між позивачем і відповідачем, позивач змушена звернутись до суду через необхідність визначення більш детального і конкретного порядку участі у вихованні дитини і спілкуванні позивача з дитиною. Посилаючись на якнайкращі інтереси дитини, з метою створення нормальних умов для її виховання та розвитку позивачка, посилаючись на ст. 257 СК України просить визначити наступні способи її участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , шляхом встановленім наступного графіка побачень та спілкування, а саме: - кожної суботи о 10 год. 00 хв. [PERSON] забирає онука з села Ковалівка, Полтавського району, Полтавської області, де він мешкає разом з матір`ю до себе додому у [ADDRESS] , з можливістю проживання дитини у цей період за місцем реєстрації/проживання бабусі та дитини без присутності матері та інших членів її родини, а кожної неділі до 18 год. 00 хвилин повертає дитину [PERSON] ; - на всі офіційні державні свята бабуся [PERSON] самостійно забирає дитину [PERSON] з місця проживання матері дитини [PERSON] з можливістю проживання дитини у цей період не менше ніж на 24 години за місцем реєстрації бабусі без присутності матері та членів її родини; - щороку на день народження бабусі [PERSON] , [INFO] та на день народження онука [PERSON] , [INFO] або наступні за цією датою дні бабуся самостійно забирає дитину з місця проживання матері дитини: [ADDRESS] , до адресної реєстрації бабусі: [ADDRESS] з можливістю проживання дитини у цей період не менш ніж 24 години за місцем реєстрації бабусі та дитина без присутності матері та інших членів її родини. У судове засідання позивачка та її представник - адвокат Гарківець Л.В. не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та прохали задовольнити, не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь яких клопотань та відзиву не надав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.10.2020 року Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) був зареєстрований шлюб між сином позивачки- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS] (Свідоцтва про шлюб від 17.10.2020 р. серія [NUMBER] ). Від даного шлюбу народився онук позивачки - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 16.02.2021 року, актовий запис № 22 серія [NUMBER] видано повторно). На даний час син позивачки не проживає разом з дружиною однією родиною, а онук мешкає разом зі своєю матір`ю. Позивачка як бабуся, кожного тижня телефонує відповідачу, цікавиться здоров`ям онука та просить на вихідні його до себе додому але відповідачка не надає для спілкування онука. Відповідно до Довідки про склад сім`ї від 10 листопада 2021 року №318 виданої Центром надання адміністративних послуг Диканської селищної ради зазначено, що до складу сім`ї позивачки за адресою: [ADDRESS] входить також і онук [PERSON] , [INFO] . Також, Актом обстеження житлово-побутових умов від 12 листопада 2021 року комісією служби у справах дітей Диканської селищної ради зазначено, що умови проживання відповідача відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в будинку чисто, тепло, кімнати омебльовані. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови; бабусею створено всі належні умови для проживання, повноцінного розвитку, виховання та утримання онука. Комісія прийшла до висновку, що громадянка [PERSON] має всі необхідні умови для забезпечення проживання, виховання та догляду за дитиною. Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби , діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Відповідно до статті 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд зауважує, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль . Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини ( справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12.07.2016 р.). Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків. Разом з тим, саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, що означає лінію батьківського виховання головною. З огляду на це, дід, баба, інші особи мають враховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватись або хоча би не суперечити тому вихованню, яке дитині дають батьки. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Окрім цього, за ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Як убачається з матеріалів справи, малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] на час розгляду цієї справи досяг віку 1 року 5 місяців і не може висловити свою думку щодо часті у його вихованні інших членів сім`ї, окрім батьків. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування щодо виховання та вільного спілкування бабусі з онуком та встановлення часу побачень у даній справі суду не надано, клопотання про його витребування позивачкою та її представником не заявлено. На думку суду наявність конфлікту та неприязні відносин між відповідачем та позивачкою не є підставою для обмеження прав позивачки на спілкування з онуком. Позивачка бажає приймати участь у вихованні онука та спілкуватися з ним. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабусею служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб останньої. Позивачка має право на спілкування з онуком та приймати участь у його вихованні і при цьому відповідачка не має права перешкоджати цьому в інтересах дитини. Разом з тим суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як було зазначено вище, позивачкою заявлені позовні вимоги у яких вона просила визначити наступні способи її участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , шляхом встановленім наступного графіка побачень та спілкування, а саме: - кожної суботи о 10 год. 00 хв. [PERSON] забирає онука з села Ковалівка, Полтавського району, Полтавської області, де він мешкає разом з матір`ю до себе додому у [ADDRESS] , з можливістю проживання дитини у цей період за місцем реєстрації/проживання бабусі та дитини без присутності матері та інших членів її родини, а кожної неділі до 18 год. 00 хвилин повертає дитину [PERSON] ; - на всі офіційні державні свята бабуся [PERSON] самостійно забирає дитину [PERSON] з місця проживання матері дитини [PERSON] з можливістю проживання дитини у цей період не менше ніж на 24 години за місцем реєстрації бабусі без присутності матері та членів її родини; - щороку на день народження бабусі [PERSON] , [INFO] та на день народження онука [PERSON] , [INFO] або наступні за цією датою дні бабуся самостійно забирає дитину з місця проживання матері дитини: [ADDRESS] , до адресної реєстрації бабусі: [ADDRESS] з можливістю проживання дитини у цей період не менш ніж 24 години за місцем реєстрації бабусі та дитина без присутності матері та інших членів її родини. Вирішуючи спір щодо участі позивачки у вихованні онука, суд має, перш за все, враховувати інтереси самої дитини. У висновках Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що визначені позивачкою конкретні порядок і способи її участі у вихованні та спілкуванні з онуком кожен з яких передбачає відібрання малолітньої дитини від матері, приймаючи до уваги вік малолітньої дитини (1 рік 5 місяців), не тільки не відповідатимуть інтересам дитини, а можуть мати негативний вплив на дитину, яка в такому ранньому віці буде розлучатися з матір`ю, не відповідають принципам розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритету інтересів дитини. При цьому, суд роз`яснює, що позивач не позбавлена в майбутньому права просити суд встановити інші способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її найкращим інтересам. Саме ж по собі зобов`язання відповідача не чинити перешкоди [PERSON] щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, без визначення чітких способів участі бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною призведе до фактичної неможливості виконання рішення суду. На підставі викладеного суд вважає такими , що не підлягають до задоволення в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні бабусі з онуком та встановлення часу побачень. Витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на користь позивача, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed