Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що вона з 2009 року почала проживати спільним подружнім життям без реєстрації шлюбу з відповідачем. Від спільного подружнього життя народилось двоє дітей. Подружнє життя у сторін не склалося і вони розійшлись у 2021 році. Позивач зазначає, що на даний час вона здійснює догляд за дітьми, діти потребують витрат на виховання та утримання. Крім утримання дітей, вона є інвалідом третьої групи та несе витрати на підтримання власного здоров`я. Відповідач добровільно не надає жодних коштів на утримання дітей, він є фізично здоровим, має можливість заробляти та платити аліменти на дітей. Покликаючись на зазначені обставини [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, про причин неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. ст. 274-277 ЦПК України, розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 березня 2022 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вбачається із змісту позовної заяви, [PERSON] з 2009 року почала проживати спільним подружнім життям без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Подружнє життя у сторін не склалося і вони розійшлись у 2021 році. Від спільного подружнього життя у позивача та відповідача народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 8 серпня 2011 року, виданим Новокалинівською міською радою Самбірського району Львівської області; та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 1 серпня 2014 року, виданим виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області. Із копії довідки ФОП [PERSON] від 10 січня 2022 року № 1 видно, що [PERSON] працює на посаді плетільника меблів з 2 червня 2020 року. Із копії довідки Міжрайонної спеціалізованої онкологічної МСЕК № 2, серії 12 ААВ № 041246, відомо, що [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 1 січня 2023 року. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлено, що [PERSON] добровільно не надає жодних коштів на утримання дітей, він є фізично здоровим, має можливість заробляти та сплачувати аліменти на дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище\~відповідача,\~суд дійшов\~висновку,\~що із\~ [PERSON] \~необхідно стягувати\~на користь\~позивача аліменти\~на неповнолітніх\~дітей:\~сина \~ [PERSON] \~та сина\~ [PERSON] \~у розмірі\~2500\~грн.\~на кожну\~дитину щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~до досягнення\~ними повноліття,\~оскільки саме\~цей розмір\~аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Outcome: approved