Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

\~ [PERSON] \~звернулася \~до суду\~із заявою,\~в якій\~просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №007777 площею 0,7485 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого Кам"янка-Бузькою РДА від 07.07.2004 року, №243, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:04:453:02771 в якій, померла [PERSON] зазначена як [PERSON] . У судове засідання заявниця не з`явилася, просила розглядати справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі\~ч.3\~ст.\~131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, [INFO] , померла мати позивачки - [PERSON] . За життя [PERSON] проживала в с. Убині, Львівського району, Львівської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, коли заявниця звернувся до нотаріуса за місцем проживання з наміром прийняти спадщину, з`ясувалося, що видати свідоцтво про право на спадщину не можна, оскільки є розбіжності в свідоцтві про смерть її матері та в Державному акті на право власності на земельну ділянку, що розташована на території Убинівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ЛВ № 007777 від 18.08.2004 р., а саме в свідоцтві про смерть вказано прізвище « [PERSON] », а в Державному акті вказано « [PERSON] » Встановлення факту належності правовстановлюючих документів [PERSON] потрібно для подальшого оформлення спадкових прав. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved