Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] законним представником якого є [PERSON] , про відшкодування шкоди, в зв`язку з смертю фізичної особи. Позов мотивує тим, що 30.08.2014 [PERSON] ( [INFO] ) трагічно загинув у авіакатастрофі повітряного судна АН-12 ПАТ «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс», яка сталася в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) що підтверджується наказом голови наглядової ради ПАТ «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс» «Про організацію виплат членам сімей загиблих» від 15.09.2014 р. №4-1. Після смерті пілота [PERSON] залишились два спадкоємці за законом: син [PERSON] та матір [PERSON] , якій за законом належала Ѕ частки від усієї спадщини. Законний представник відповідача [PERSON] взяла на себе зобов`язання перед ПАТ «Авіакомпанія «Україна =- Аероальянс» самостійно врегулювати вимоги (претензії) з іншими спадкоємцями, що підтверджується її заявою від 29.10.2014 р. та актом про виплату компенсації від 08.05.2015. Однак, [PERSON] вчинила непорядно по відношенню до його матері та жодної копійки із належної їй компенсації не виплатила. 10.08.2018 року він поховав матір. Просить позов задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки, всі учасники в судове засідання не з`явилися відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач в поданій заяві про розгляд справи без його участі не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вивчивши матеріли справи доходить до наступного висновку. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Руїз Торіха проти Іспанії від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що наказом №4-1 від 15.09.2014 року голови наглядової ради ПАТ «Авіакомпанія «Україна - Аероальянс» організовано в індивідуальному порядку виплати коштів членам сімей загиблих з метою врегулювання вимог до авіакомпанії про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку з авіакатастрофою 30.08.2014 року. [PERSON] згідно заяви від 29.10.2014 року отримала грошову компенсацію в сумі еквівалентній 17.200.00 тисяч доларів США, і була отримана нею як законним представником [PERSON] , [INFO] . Зобовязалась самостійно врегулювати вимоги (претензії) щодо грошової компенсації з іншими спадкоємцями. Згідно акту про виплату компенсації від 08.05.2015 року [PERSON] отримала грошову компенсацію в розмірі еквівалентному 20.000.00 тисяч доларів США. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №706. Згідно заяви про прийняття спадщини від 17.10.2018 року позивач отримав все спадкове майно [PERSON] . Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні будь - які підтвердження, жодні належні та допустимі докази, що інші спадком ці зверталися до [PERSON] з вимогами щодо виплати належної їм частки грошової компенсації. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, за таких правових підстав та наданих сторонами доказів, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] не доведені, обставини, викладені в позовній заяві, не підтверджуються наявними в матеріалах справи належними доказами, відтак законні підстави для задоволення позову судом не встановлені.

Outcome: dismissed