Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

В січні 2022 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтований тим, що 31 січня 2020 року в м. Чернівці на вулиці Південно-Кільцева, 31 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А03468327 в АТ «СК АРКС». Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 грудня 2020 року по справі № 727/2629/20, суд встановив, що [PERSON] передав керування [PERSON] автомобілем «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER] , яка вчинила зіткнення з автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. При розгляді адміністративної справи, щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , справу було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Проте, всі обставини дорожньо-транспортної пригоди були встановлені. Потерпілий [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт АИХ2583247 від 02 липня 2020 року. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 7734 гривень 02 копійки. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце ДТП, то у АТ «СК «АРКС» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія або страхувальника на підставі ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» завдані збитки в порядку регресу в сумі 3692 гривень 71 копійки та сплачений по справі судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Представник позивача одночасно з подачею позову до суду просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу у його відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив відмовити у позові за безпідставністю та розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 31 січня 2020 року на вулиці Південно-Кільцева, 31 в м. Чернівці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А03468327 в АТ «СК АРКС». Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 грудня 2020 року було закрито провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказана постанова мотивована тим, що у момент ДТП [PERSON] не керував транспортним засобом «Мазда», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Потерпілий [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку на підставі чого був складений страховий акт АИХ2583247 від 02 липня 2020 року. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 7734 гривень 02 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 683846 від 06 липня 2020 року. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. За змістом ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» пункту 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. В своєму позові АТ «СК «АРКС» посилається на те, що оскільки відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 грудня 2020 року водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинула місце ДТП, то у страхової компанії виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія або страхувальника, яким є відповідач [PERSON] .. Тобто, підставою для звернення до суду із регресним позовом стало самовільне залишення місця пригоди водієм забезпеченого транспортного засобу [PERSON] , яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини шостої вказаної статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, на підставі доказів, які не відповідають встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 77 - 80 ЦПК України не може бути достовірно встановлено наявність або відсутність певних обставини (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, тому ці докази не приймаються судом до уваги. Водночас, варто зауважити, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). За змістом ч.ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Отже, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у судовому рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (постанова ВС від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц). Постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 грудня 2020 року надана правова оцінка тільки діям [PERSON] , відносно якого провадження по справі за ст. 124 КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В той же час, вказана постанова не ухвалена стосовно водія [PERSON] та діям останньої не надано будь-якої правової оцінки. За вказаних обставин, постанова Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 грудня 2020 року не містить інформацію щодо предмета доказування, а саме спричинення та самовільного залишення водієм [PERSON] місця ДТП, а тому в розумінні ст. 77 ЦПК України вона є неналежним доказом у справі та із достовірністю не встановлює наявність вказаної обставини, якою обґрунтовується позовні вимоги. Інших доказів про те, що водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] спричинила та самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди після її спричинення, суду не було надано. За вказаних обставин, регресні позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення фактично виплаченої потерпілому [PERSON] суми страхового відшкодування у зв`язку із самовільним залишенням водія забезпеченого транспортного засобу [PERSON] місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна, суд вважає безпідставними, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку із відмовою у позові, судові витрати покладаються на позивача . На підставі ст.ст. 979, 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

Outcome: dismissed