Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів за договором міни в сумі 37643,75 грн. В обґрунтування позову вказав, що 12.09.2017 року між сторонами було укладено договір міни, за умовами якого позивач обміняв належні йому 3/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , на належний відповідачу садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій даний будинок розташований. Вартість зазначених садового будинку та земельної ділянки становить 52609 грн, а вартість належної позивачу частини квартири - 90252,75 грн. На час укладання вказаного договору міни між сторонами існувала домовленість про те, що міна відбувається за умови сплати позивачу різниці між вартістю даних об`єктів нерухомого майна, а саме у розмірі 37643,75 грн. Однак дана домовленість з невідомих позивачу причин не була відображена в договорі. При цьому, свідком даної домовленості є приватний нотаріус Хомутенко О.В., яка посвідчувала даний договір міни. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача 37643,75 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.07.2019 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 19.06.2020 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, оскільки договір міни було укладено без умов щодо грошової компенсації. 01.09.2020 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказав, що домовленість про встановлення доплати за товар більшої вартості при укладанні договору міни з невідомих позивачу причин не була відображена в договорі. При цьому, такий договір без доплати укладений на вкрай невигідних умовах для позивача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.09.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. 30.03.2022 року позивач подав у судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідач 29.12.2020 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтримав та просить розгляд справи провести без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.09.2017 року сторони уклали договір міни, який посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Хомутенко О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 892 (а.с. 4-6). Як вбачається з п. 1.1. цього договору [PERSON] міняє належний йому садовий будинок та земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на належні [PERSON] 3/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно п.п. 1.2.5. та 1.3.5 цього договору ринкова вартість садового будинку та земельної ділянки складає 46789,00 грн. та 5820,00 грн., а всього 52609 грн., а ринкова вартість 3/4 частини квартири - 90252,75 грн. Зазначене також підтверджується відповідними звітами про оцінку майна (а.с. 99, 100). Відповідно до п. 1.4 цього договору сторони підтверджують, що вони володіють достатньою інформацією про нерухомість, яку одержують за результатом міни, задоволені її якісним станом, встановленим шляхом внутрішнього огляду до укладення цього договору, кожним з них не виявлено під час огляду будь-яких дефектів та недоліків, про які йому не було повідомлено. Згідно п. 1.5 цього договору за домовленістю сторін цей договір міни здійснюється без грошової компенсації. Крім того, відповідно до п. 3.4 цього договору міни, його укладення сторонами не є результатом впливу тяжких обставин для обох сторін і не вчиняється на вкрай невигідних для кожного з власників обмінюваного майна умовах. Згідно п. 3.2 сторони договору в присутності нотаріуса стверджують один одному, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки, договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, волевиявлення сторін є вільним і відповідає внутрішній волі кожного з учасників цього правочину, вони володіють українською мовою в обсязі, що дає змогу правильно зрозуміти зміст цього договору, підписання цього договору є підтвердженням попередніх домовленостей сторін, відсутності взаємних претензій. Відповідно до п. 7.4 цього договору даний договір до його підписання прочитано сторонами та вони підтверджують, що його зміст повністю відповідає їх дійсним намірам, суть і значення цього договору, його правові наслідки їм зрозумілі, питань, які б залишилися нез`ясованими для них немає. Згідно ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Відповідно до ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України). Так, позивач стверджує, що на час укладання вказаного договору міни між сторонами існувала домовленість про те, що міна відбувається за умови доплати відповідачем позивачу різниці між вартістю даних об`єктів нерухомого майна, а саме у розмірі 37643,75 грн. Однак відповідно до п. 1.5 договору міни за домовленістю сторін цей договір міни здійснюється без грошової компенсації. Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що свідком такої домовленості є приватний нотаріус Хомутенко О.В., оскільки позивач у своїй заяві від 30.03.2022 року відмовився від її допиту в якості свідка. Більш того, згідно ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Як вбачається з ч.ч. 10-13 ст. 44 цього Закону нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. Відтак, встановлення дійсних намірів щодо умов правочину між сторонами є обов`язком нотаріуса, який вона виконала шляхом посвідчення договору міни від 12.09.2017 року, чим вона надала його умовам юридичної вірогідності. У свою чергу, позивач жодними доказами не підтвердив факт наявності усної чи письмової домовленості між ним та відповідачем про встановлення у договорі міни умови про доплату за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Таким чином, при укладанні договору міни від 12.09.2017 року сторони досягли згоди щодо усіх істотних йог умов, в тому числі і щодо відсутності умови про доплату за товар більшої вартості, що було і посвідчено приватним нотаріусом Хомутенко О.В. Щодо тверджень позивача про те, що договір міни без доплати за товар більшої вартості укладений на вкрай невигідних умовах для позивача, то слід вказати, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Однак позивач не заявляв вимог про визнання договору міни від 12.09.2017 року недійсним з цих підстав. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів за договором міни слід відмовити, оскільки позивачем не доведено та не обґрунтовано належними та допустимими доказами наявність відповідних договірних підстав, а саме встановлення у договорі міни умови про доплату за товар більшої вартості, що обмінювався на товар меншої вартості.

Outcome: dismissed