Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] 10 липня 2018 року та зареєстрованого у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 168, та про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , біля матері [PERSON] в [ADDRESS] . Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, 10 липня 2018 року з відповідачем [PERSON] вони уклали шлюб, який було зареєстровано у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 168. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Після реєстрації шлюбу вони проживали в її батьків в с. Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області, де прожили більше 3 років. З часу одруження вона почала працювати в м. Тячів у приватній лабораторії і для того, щоб бути ближче до роботи, вони з відповідачем вирішили орендувати квартиру в м. Тячів та переїхали проживати в м. Тячів. В той час, коли вони проживали в її батьків у селі Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області, їм допомагали її батьки, дідусь та бабуся, а відповідач у цей час не працював ніде, у нього були тимчасові заробітки. Коли вони переїхали з відповідачем та сином [PERSON] в м. Тячів на орендовану квартиру, то вони там проживали на кошти, які їй надсилала її бабуся та на тимчасові заробітки чоловіка. Між ними почалися сварки та скандали, під час яких відповідач наносив їй побої. Вона терпіла всі знущання відповідача, не повідомлячи про це своїх рідних, щоб їх не засмучувати. Під час чергової сварки відповідач прогнав її з квартири і тоді вона повідомила своїх рідних, які приїхали і забрали її в с. Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області, де вона зараз мешкає. Вже тривалий час кожен з них живе своїм життям, їх сім`я припинила своє існування, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків. Вона має можливість на літні канікули виїхати з дитиною за кордон на оздоровлення, оскільки там проживають її мама та бабуся, які їм матеріально допомагають, однак, відповідач не надає їй дозволу на виїзд дитини за кордон, відібрав від неї сина [PERSON] та незаконно позбавив її можливості виховувати малолітнього сина. Відповідач [PERSON] пред`явив зустрічний позов до [PERSON] , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини. Зустрічний позов [PERSON] мотивував тим, що після укладення шлюбу з відповідачкою по зустрічному позову [PERSON] вони деякий час проживали в її дідуся та бабусі в [ADDRESS] . Позаяк батьки [PERSON] постійно вмішувалися в їхні стосунки та завжди говорили, що їй робити, а чого не робити, то вони вирішили, що переїдуть проживати в м. Тячів, окрім того, [PERSON] та він мали роботу в м. Тячів. Із народженням сина [PERSON] відповідачка [PERSON] змінилася до непізнаваності, почала говорити, що їй набридло сидіти із сином, що в неї депресія, їй сумно вдома, що вона хоче гуляти та вона не готова до сімейного життя. Він намагався різними методами розбавити її буденність, вставав неодноразово вночі переодягати сина, готував йому бутилочку із сумішшю, щоб [PERSON] поспала та відпочила. 24 травня 2021 року після повернення [PERSON] з сином [PERSON] з відпочинку, він побачив на її телефоні повідомлення від якого незнайомого чоловіка та прочитав повідомлення інтимного характеру. Між ними відбулася розмова з приводу цих повідомлень у її мобільному телефоні, в ході якої, він сказав [PERSON] , що не хоче бути з нею. Наступного дня цю розмову вони продовжили, ввечері він попросив [PERSON] піти в магазин та купити випічки до чаю, щоб сісти поговорити про проблеми у їхній сім`ї. [PERSON] довго не поверталася, пройшло більше години і він пішов її шукати. Йому сказали, що [PERSON] порізала собі вени на руках та намагалася втопитися. Після цього, її батьки звинуватили його в доведенні [PERSON] до самогубства та забрали її з сином [PERSON] в с. Біловарці, Тячівського району, Закарпатської області. Він забрав сина від матері [PERSON] , позаяк вважає, що син повинен проживати разом з ним, оскільки у нього є всі необхідні умови для його виховання, він являється фізичною особою-підприємцем, його робота пов`язана з торгівлею через мережу Інтернет. Просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , за батьком [PERSON] . В заяві про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за місце його проживання за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року відкрито провадження у справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову [PERSON] а також її представник - адвокат Гринюк Г.В. в судовому засіданні підтримали вимоги первісного позову. Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позову [PERSON] просить шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, оскільки з часу подання даної позовної заяви до суду будь-яких спроб до збереження сім`ї ніхто не вчиняв. Відповідач по первісному позову [PERSON] самочинно, без її згоди, відібрав від неї сина [PERSON] , якому на той час було 1 рік і п`ять місяців і дитина перебувала на грудному вигодовуванні. [PERSON] без її згоди змінив місце проживання дитини з с. Біловарці, де вона проживала з малолітнім сином, у будинку своїх батьків, де є всі необхідні умови для дитини такого віку, в м. Тячів на орендовану квартиру та з кінця травня 2021 року вона біля 6 місяців не могла бачити малолітнього сина, позаяк відповідач не впускав її квартиру, де незаконно утримував дитину. На час відібрання дитини малолітній [PERSON] потребував грудного вигодовування та материнського догляду, однак, відповідач [PERSON] поставив під загрозу здоров`я дитини та їй було невідомо, в яких умовах перебувала дитина та чим [PERSON] , який у такому малолітньому віці був позбавлений материнського піклування та догляду, харчувався та невідомо, хто його доглядав, у той час коли відповідач [PERSON] залишав його в чужому житлі з чужими людьми. Вона неодноразово зверталася в поліцію з приводу викрадення відповідачем [PERSON] сина [PERSON] та встановлення його місця знаходження. Вона також негайно після відібрання від неї дитини 31 травня 2021 року звернулася до суду з даним позовом. Лише восени після її прохань та численних скарг в поліцію та орган опіки та піклування, відповідач [PERSON] дозволяв їй бачити сина на декілька хвилин у його присутності, при цьому, сина він привозив у заклад громадського харчування, і ніхто з її родичів, навіть її мама, там не міг бути присутній. Після 24 лютого 2022 року зв`язок з відповідачем [PERSON] обірвався, його мобільний телефон відключений і вона з того часу не має ніяких відомостей про сина [PERSON] . Вона з цього приводу звернулася у поліцію та орган опіки та піклування Тячівської міської ради, які у складі комісії здійснили виїзд до місця проживання, яке він вказав у зустрічній позовній заяві в [ADDRESS] , однак, ані відповідача [PERSON] , ані їх сина [PERSON] там не було, а бабуся відповідача [PERSON] повідомила комісію, що їй невідомо місце перебування [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , а сусіди повідомили, що відповідач із сином виїхали в Чеську Республіку. Також комісія за вказаною адресою виявила незадовільні санітарно-гігієнічні умови. Відповідач [PERSON] ніколи ніде офіційно не працював, орендовану квартиру їм оплачувала її бабуся, яка також постійно надсилала їм кошти в той час, коли вони жили з [PERSON] однією сім`єю, позаяк бабуся добре матеріально-забезпечена, вона єдина її онука, позаяк її покійний батько був її єдиним сином, а на даний час вона живе сама в м. Санкт-Петербурзі в Російській Федерації. Вона має постійне місце роботи та постійний дохід, працює у Біловарському закладі загальної середньої освіти шкільною медичною сестрою, також її батьки та бабуся з дідусем добре матеріально-забезпечені, її мати працює за кордоном та постійно матеріально їй допомагає. Житловий будинок в [ADDRESS] , де вона проживає, має три поверхи, в якому другий поверх займає вона сама, будинок комфортабельний з усіма зручностями. Оскільки відповідач [PERSON] самочинно, без її згоди із застосуванням сили змінив місце проживання малолітнього сина [PERSON] , перешкоджає їй бачити сина, та наразі їй невідоме місце знаходження дитини, є загроза його життя та здоров`я, то просить допустити негайне виконання рішення суду та негайно відібрати сина [PERSON] від відповідача [PERSON] та повернути дитину за місцем її проживання в [ADDRESS] . В задоволенні зустрічного позову [PERSON] просять відмовити. Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову [PERSON] в судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 18 лютого 2022 року, на 11 год. 00 хв. 09 березня 2022 року, на 14 год. 00 хв. 16 березня 2022 року, на 15 год. 00 хв. 29 березня 2022 року та на 16 год. 00 хв. 04 квітня 2022 року не з`явився по невідомим суду причинам, хоч належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову [PERSON] - адвокат Гримут Т.В. в судовому засіданні вимоги первісного позову визнала частково та не заперечує щодо розірвання шлюбу між сторонами, а в задоволенні вимоги про визначення місця проживання сина сторін [PERSON] біля матері [PERSON] просить відмовити. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просить такий задовольнити з тих підстав, що [PERSON] має всі необхідні умови для проживання та виховання сина [PERSON] , він дозволяє [PERSON] бачити дитину. Він являється підприємцем, однак, розмір його доходу їй невідомий. Щодо перебування на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області кримінального провадження відносно позивача по зустрічному позову [PERSON] , обинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, то така обставина не є перешкодою у визначенні місця проживання дитини біля нього, позаяк, його вина вироком суду не встановлена та відносно нього діє презумпція невинуватості. Також пояснила, що їй відомо, що позивач по зустрічному позову [PERSON] разом із сином [PERSON] наразі перебуває в м. Ужгород, Закарпатської області. Просить відмовити у вимозі позивача по первісному позову [PERSON] допустити негайне виконання рішення суду та негайно відібрати сина [PERSON] від відповідача [PERSON] та повернути дитину за місцем її проживання в [ADDRESS] , оскільки таке рішеня негативно вплине на психічний стан малолітньої дитини. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Тячівської міської ради Закарпатської області, орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явилися, позаяк подали суду заяви, в яких просять справу розглянути у відсутності їх представників. Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що первісний позов [PERSON] потрібно задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] потрібно відмовити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2018 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 168. Вказана обставина також підтверджена оригіналом свідоцтва про шлюб. У цьому шлюбі у сторін [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , що також підтверджено копією свідоцтва про його народження. Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , складеного депутатом Біловарського старостинського округу Кулішем Віталієм підтверджено, що [PERSON] проживає у будинку бабусі та дідуся, сім`я добре матеріально-забезпечена, побутові умови хороші. У будинку підведений автономний газопровід, електропостачання, водопровід. Створені комфортні умови для проживання та побуту. У сім`ї доброзичливі стосунки. Як стверджено протоколом № 1 комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 15 червня 2021 року [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , звернулася із заявою про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак, засідання комісії було відкладено, оскільки адвокат Гримут Т.В. до початку засідання подала ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідно до якої питання про визначення місця проживання дитини перебуває на розгляді суду. Відповідно до довідки Бедевлянської АЗПСМ за № 451 від 25 червня 2021 року, [PERSON] , [INFO] на «Д» обліку в Бедевлянській АЗПСМ не знаходиться, загальний стан дитини задовільний. Позивач по первісному позову [PERSON] 10 червня 2021 року звернулася із заявою до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що 09 червня 2021 року близько 11 години її чоловік [PERSON] , з яким вона на даний момент не проживає та має спірні питання, приїхав до неї додому та забрав їхнього малолітнього сина, а на наступний день повідомив, що не поверне дитину, та не дає їй бачитися із сином, однак, листом № 11394/106/29-1-2021 від 30 червня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено. З аналогічною заявою позивач по первісному позову [PERSON] 15 червня 2021 року звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що 09 червня 2021 року близько 11 години її чоловік [PERSON] , з яким вона на даний момент не проживає та має спірні питання, приїхав до неї додому та забрав їхнього малолітнього сина, а на наступний день повідомив, що не поверне дитину, та не дає їй бачитися із сином, однак, листом № 11492/106/29-1-2021 від 01 липня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено. Також 24 червня 2021 року позивач по первісному позову [PERSON] звернулася із заявою до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що її чоловік [PERSON] , з яким вона на даний момент не проживає, 24 черня 2021 року о 09 годині приїхав до неї додому в [ADDRESS] , силоміць відібрав їхнього спільного сина [PERSON] , та влаштував сварку, в ході якої наніс їй тілесні ушкодження, також побив її бабусю та дідуся, спричинивши їм тілесні ушкодження, однак, листом № 11396/106/29-1-2021 від 30 червня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено. Позивач по первісному позову [PERSON] 14 липня 2021 року звернулася із заявою до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо неможливості потрапити до квартири в [ADDRESS] , де проживає [PERSON] разом з їхнім сином [PERSON] , в зв`язку з чим, вона не може побачити сина, однак, листом № 12161/106/29-1-2021 від 14 липня 2021 року за підписом начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Михайла Палкуша надана відповідь про те, що в даній події не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено. Також позивач по первісному позову [PERSON] 17 липня 2021 року звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про те, що [PERSON] 17 липня 2021 року близько 14 години, знаходячись в с. Тячівка, забрав від неї мобільний телефон марки «Айфон 12 ПРО», та не дає їй можливості бачитися із сином, однак, листом № 12781/106/29/1-21 від 29 липня 2021 року та листом № 13689/106/29-1-2021 від 09 серпня 2021 року за підписом т. в.о. начальника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Юрія Мартинича надана відповідь про те, що в діях [PERSON] не встановлено ознак кримінального правопорушення, а тому розгляд заяви припинено. Як стверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12021078160000193 від 25 червня 2021 року дідусь позивачки по первісному позову [PERSON] звернувся до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про нанесення йому 24 травня 2021 року в [ADDRESS] , по місцю його проживання, тілесних ушкоджень відповідачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову [PERSON] , дії якого кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України. Як стверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12021078160000212 від 06 липня 2021 року бабуся позивачки по первісному позову [PERSON] звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про нанесення їй 24 червня 2021 року в [ADDRESS] , по місцю її проживання, тілесних ушкоджень відповідачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову [PERSON] , дії якого кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно характеристики, виданої Бедевлянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області від 15 червня 2021 року, [PERSON] є мешканкою с. Біловарці, Тячівського району, з дня народження. Заміжня. Має медичну освіту та у 2018 році закінчила Закарпатський базовий медичний коледж. Трудову діяльність розпочала з 2018 року у ТОВ «Тест Лайф» на посаді медична сестра, та перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] , [INFO] . У [PERSON] авторитетна і поважна людина, користується повагою односельчан. За характером спокійна, комунікабельна, розважлива. У громадському житті села активна. У побуті скромна. Проживає з сином [PERSON] у будинку, який належить бабусі [PERSON] та дідусеві [PERSON] , де також проживає її мати [PERSON] , отчим [PERSON] та неповнолітній брат [PERSON] , [INFO] . Допомагає батькам у веденні господарства та веде догляд за сином. До адміністративної відповідальності не притягувалася, порушень громадського порядку не вчиняла. З боку громадян нарікань на неї не було. Згідно характеристики по місцю роботи, виданої ТзВО «Тест Лайф» від 22 червня 2021 року, [PERSON] працює медичною сестрою в ТзВО «Тест Лайф» з 27 листопада 2018 року. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу та приймати правильні рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. [PERSON] проходила курси з підвищення кваліфікації і неодноразово використовувала набуті навички у вирішенні поставлених завдань. Вміє тримати себе в руках, дотримується всіх встановлених правил. Допомагає колегам. Не має шкідливих звичок і не створює конфліктів між співробітниками. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов життя [PERSON] від 28 грудня 2021 року, складеного Бедевлянським сільським головою Бедеєм П.І. та депутатом Росохою М.І., встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , який належить її дідусю [PERSON] , загальною площею 378 м.кв., житловою площею 200 м.кв.. Будинок триповерховий, має сім облаштованих та умебльованих житлових кімнат, зал площею 70 м.кв., дві кімнати гігієни на першому та другому поверсі, кухня обладана побутовою технікою. Будинок має автономне опалення змішаного типу (газ та дрова), водонагрівальні системи з подачею холодної та гарячої води до всіх трьох поверхів. В будинку створені умови для окремого проживання [PERSON] на другому поверсі будинку, де є дві спальні кімнати, дитяча кімната, приймальня та санвузол (туалет з душовим боксом), де проживала сімі`я [PERSON] та [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] . В дворі будинку наявна літня кухня площею 70 м.к.в, що складається із чотирьох кімнат, приймальні, спальні, кухні, ванної кімнати та туалету, в яких проживають дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] , які являються пенсіонерами. Сім`я добре матеріально-абезпечена, має в користуванні автомобілі, технічно-побутові умови відмінні. Підсобне господарство утримується спільно всіма членами родини. У сім`ї тісні доброзичливі стосунки. Також до даного акту обстеження матеріально-побутових умов на підтвердження додано фотознімки, на яких відображені транспортні засоби, зовнішній вигляд житлового будинку, внутрішній вигляд кімнат, де проживає [PERSON] . Як стверджено записами у трудовій книжці [PERSON] з датою заповнення 27 листопада 2018 року, з 27 листопада 2018 року по 18 грудня 2021 року [PERSON] працювала медичною сестрою ТОВ «Тест Лайф», а 10 січня 2022 року [PERSON] прийнята на роботу в Біловарський ЗЗСО І-ІІ ступенів на посаду шкільної медсестри, де працює по теперішній час. Згідно характеристики по місцю роботи [PERSON] , виданої Біловарським ЗЗСО І-ІІ ступенів від 10 лютого 2022 року, [PERSON] працює шкільною медичною сестрою. За час роботи показала себе дисциплінованим, грамотним працівником. Якісно і своєчасно виконує посадові обов`язки. У роботі керується наказами МОН, МОЗ України, фаховими інструкціями. Систематично підвищує свої фахові знання. За час роботи скарг і стягнень не має. [PERSON] доброзичлива та ввічлива. З учнями та працівниками закладу толерантна. [PERSON] - випускниця Біловарської школи. Закінчила школу з відзнакою. Користується авторитетом та повагою. Відповідно до довідки КНП «Тячівська консультативна поліклініка» [PERSON] на обліку у психіатра та нарколога не значиться. З характеристики [PERSON] , виданої Тячівським міським головою Ковачем Іваном, вбачається, що [PERSON] навчався в Тячівській ЗОШ № 1 І-ІІІ ступенів імені В. Гренджі-Донського, проживає з неповнолітнім сином 09 грудня 2019 року народження в найманій квартирі в [ADDRESS] , позаяк проводить ремонт у власній оселі. Дружина [PERSON] . За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, скарг на нього від мешканців міста та сусідів до міської ради не надходило. Згідно договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами від 12 листопада 2018 року та договору дарування земельної ділянки від 12 листопада 2018 року у [PERSON] на праві приватної власності знаходиться житловий будинок на дві житлові кімнати, житловою площею - 32,70 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці, розміром 0,1500 га в [ADDRESS] . Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про фізичну особу-підприємця [PERSON] внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 25 червня 2021 року. Відповідно до довідки КНП «Тячівська районна поліклініка» від 15 червня 2021 року [PERSON] на обліку у психіатра і нарколога не значиться. Відповідно довідки про результати проведення перевірки по матеріалах ЖЄО № 4378 від 27 травня 2021 року встановлено, що [PERSON] 27 травня 2021 року по телефону повідомив чергову частину Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про те, 25 травня 2021 року ввечері його дружина [PERSON] намагалася покінчити життя самогубством. У вказаній довідці встановлено, що в ході опитування [PERSON] пояснила, що в період з 24 травня 2021 року по 25 травня 2021 року у неї з чоловіком виникла сварка, в ході якої чоловік [PERSON] погрожував їй фізичною розправою та наніс декілька ударів по обличчю, після чого вона сказала чоловікові, що йде в магазин, а сама пішла на річку «Тиса», де зайшла у воду та лезом поцарапала собі руки. Згодом до річки приїхав батько [PERSON] та забрав її звідти. За медичною допомогою вона не зверталася. Вказані у цій довідці обставини хоч і не підтвердили факт доведення [PERSON] до самогубства своєї дружини [PERSON] , однак, підтверджують той факт, що [PERSON] схильний до вчинення домашнього насильства, що проявилося у нанесенні побоїв своїй дружині [PERSON] , умисних діях фізичного та психологічного спрямування по відношенню до неї та такі порушують конституційні права і свободи, наносять моральну шкоду, шкоду фізичному чи психічному здоров`ю дружини [PERSON] . Суд також констатує, що згідно рапорту поліцейського Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ковача М. дзвінок [PERSON] про намагання його дружини [PERSON] 25 травня 2021 року покінчити життя самогубством поступив до чергової частини після спливу двох діб після настання події, тобто, 27 травня 2021 року о 13 год. 13 хв.. До зустрічного позову [PERSON] додано фотознімки, які містять ознаки розголошення таємниці листування та іншої кореспонденції позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову [PERSON] , зокрема, у скріншоті із такого листування міститься текст, що стосується інтимної сторони її життя, а також додано фотознімок, на якому зображення [PERSON] містить ознаки розголошення відомостей про інтимну сторону її життя. 15 вересня 2021 року представник [PERSON] - адвокат Гримут Т.В. в підготовчому судовому засіданні заявила, що буде ініціювати перед судом питання призначення експертизи з метою встановлення достовірності належності саме [PERSON] цього листування з текстом, що стосується інтимної сторони життя [PERSON] . Вказані фотознімки та скріншоти із особистого листування, додані до зустрічного позову, та які на думку [PERSON] та його представника - адвоката Гримут Т.В. характеризують особу [PERSON] , суд не бере до увагу, оскільки такі є недопустими доказами в розумінні статті 32 Конституції України, яка регламентує, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно направлених Бедевлянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області акта обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , від 15 червня 2021 року встановлено, що [PERSON] проживає за вказаною адресою разом із сином [PERSON] , умови проживання хороші, будинок охайний, дитина у належному вигляді, а також акта обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , від 15 червня 2021 року встановлено, що [PERSON] проживає за вказаною адресою разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] , умови проживання хороші, дитина має багато одягу, іграшок та все необхідне для розвитку дитини є. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов в [ADDRESS] , від 17 вересня 2021 року, де проживає [PERSON] та малолітній [PERSON] , умови проживання в даній квартирі хороші та належні для проживання та виховання дитини. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] від 06 грудня 2021 року встановлено, що [PERSON] проживає із сином [PERSON] , який відвідує ясла-садок, та бабусею [PERSON] , умови проживання добрі. Відповідно до постанов про закриття кримінальних проваджень від 30 липня 2021 року кримінальні провадження за ч. 1 ст. 125 КК України за заявами [PERSON] та [PERSON] закриті на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також в судовому засіданні встановлено, що батько дитини [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності та в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області відносно нього перебуває кримінальне провадження про його обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, про що свідчить повістка про виклик його до суду в якості обвинуваченого у кримінальному провадженні № 307/1698/17, № 1кп/307/212/18, та ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2018 року про зупинення провадження у справі до розшуку обвинувачених у даному кримінальному провадженні № 307/1698/17, № 1 кп/307/212/18. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області від 19 серпня 2021 року, встановлено, що комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бедевлянської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, вважає за доцільне, для прийняття об`єктивного рішення, щоб дитина проживала з мамою, питання розглядалося за присутності матері. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській міській раді Закарпатської області від 17 листопада 2021 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тячівської міської ради Закарпатської області від 21 грудня 2021 року, вирішено визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що знає [PERSON] із самого народження з позитивної сторони. Вона бачила як [PERSON] доглядала свого малолітнього сина, коли проживали з чоловіком та сином в с. Біловарці. Чоловік [PERSON] , коли проживав у с. Біловарці, вдома у батьків [PERSON] , ніколи ніде не працював. [PERSON] зразкова мама для свого сина [PERSON] , дитина постійно була доглянута та позитивна, приємно було їх бачити разом з дитиною. Вважає, що [PERSON] можна довірити виховання дитини. Свідок [PERSON] , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що вона є хресною мамою [PERSON] та характеризує її виключно з позитивної сторони. Вона з [PERSON] разом ходили до [PERSON] на орендовану квартиру, щоб побачити сина [PERSON] , однак, [PERSON] двері квартири їм не відкрив та не надав можливості [PERSON] побачити малолітнього [PERSON] . [PERSON] під час спільного проживання з [PERSON] завжди дослухалася до його думки. Свідок [PERSON] , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що вона являється мамою [PERSON] та з самого початку сімейного життя між її донькою та [PERSON] постійно були сварки, під час яких він ображав та принижував [PERSON] . [PERSON] ніколи ніде не працював, а жив у них вдома за кошти, зароблені нею та членами її сім`ї. [PERSON] займався контробандою та незаконно переміщував через кордон тютюнові вироби. Після народження [PERSON] , [PERSON] жорстоко поводився з дитиною, бив його, коли той вночі плакав. Вона намагалася пояснити [PERSON] , що не треба на дитину кричати, бо дитина в такому віці не розуміє нічого та з цього приводу стосунки між ними загострювалися і в результаті [PERSON] заявив, що не буде проживати разом з родичами [PERSON] , і вони з [PERSON] та малолітнім [PERSON] , якому на той час виповнилося 1 рік і два місяці, переїхали жити в м. Тячів на орендовану квартиру, яку їм оплачувала бабуся [PERSON] , яка проживає у Російській Федерації. Коли вони проживали у Тячеві, то [PERSON] постійно наносив побої [PERSON] , однак, вона про це нікому не розказувала. Дійшло до того, що 25 травня 2021 року він своїми насильницькими діями по відношенню до [PERSON] довів її до самогубства, з приводу чого вона звернулася в поліцію та забрала [PERSON] з малолітнім [PERSON] до себе додому в Біловарці. [PERSON] через декілька днів прийшов до них додому та попросив, щоб [PERSON] віддала йому сина на одну добу, і після цього протягом 6 місяців він ховав [PERSON] та не давав нікому його бачити. Протягом цих 6 місяців [PERSON] зверталася в орган опіки та піклування Бедевлянської сільської ради, писала численні заяви в Тячівський РВП ГУНП про перешкоджання батька дитини [PERSON] бачитися з сином [PERSON] . Преставник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову [PERSON] - адвокат Гримут Т.В. 09 березня 2022 року подала до канцелярії суду клопотання про відкладення справи, в якому зазначила, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України її клієнт [PERSON] повідомив її, що на даний час він знаходиться за межами Закарпатської області, а тому просить відкласти судове засідання. У зв`язку з відсутністю відповідача по первісному позову [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] по місцю проживання, про що суд повідомила його адвокат Гримут Т.В., позивач по первісному позову [PERSON] 17 березня 2022 року звернулася до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про встановлення місця знаходження її чоловіка [PERSON] та їх спільного сина [PERSON] , який проживає разом із чоловіком [PERSON] . Так, на підставі проведеної працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перевірки по зверненню [PERSON] щодо з`ясування місця знаходження дитини [PERSON] встановлено, що під час проведення перевірки [PERSON] та [PERSON] за місце проживання з адресою: [ADDRESS] , вдома не було, зі слів сусідів останні виїхали в Чехію. Мама [PERSON] - [PERSON] відмовилася надавати будь-які пояснення та вказувати місце знаходження сина з онуком. Під час усної бесіди повідомила, що місцезнаходження сина їй не відомо, а внук [PERSON] постійно знаходиться із сином. Також у зв`язку з відсутністю відповідача по первісному позову [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] по місцю проживання, про що суд повідомила його адвокат Гримут Т.В., позивач по первісному позову [PERSON] 21 березня 2022 року звернулася до органу опіки та піклування Тячівської міської ради та старшого інспектора із ЮТП Тячівського РВП Фіцай М.І. із заява про встановлення місця проживання малолітнього сина [PERSON] . Так, 22 березня 2022 року на підставі заяви матері дитини [PERSON] комісією у складі фахівця соціальної реабілітації КЗ «ЦНСП», виконуючої обов`язки начальника служби у справах дітей Тячівської міської ради Ребар Т.В. та старшого інспектора ЮТП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Фіцай М.І. та директора КЗ «ЦНСП» Дроздової Світлани було здійснено виїзд за місцем проживання дитини [PERSON] в [ADDRESS] , де встановлено, що за вказаною адресою проживає мати [PERSON] - [PERSON] та бубуся [PERSON] . Зі слів бабусі місце знаходження [PERSON] та малолітнього [PERSON] їй невідомо. Встановлено також, що у будинку, який складається із двох житлових кімнат, порушені санітарно-гігієнічні умови, необхідне косметичне прибирання, про що було складено акт оцінки потреб сім`ї та висновок оцінки потреб сім`ї. Свідок [PERSON] , будучи допитана в судовому засіданні, показала, що вона працює фахівцем соціальної реабілітації КЗ «ЦНСП» та вона була присутня 22 березня 2022 року під час складання акту оцінки потреб сім`ї в [ADDRESS] , разом із виконуючою обов`язки начальника служби у справах дітей Тячівської міської ради Ребар Т.В. та старшим інспектором ЮТП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Фіцай М.І.. Так, під час перевірки, яку вони провели на підставі заяви матері малолітнього [PERSON] [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , знаходилася [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та малолітнього [PERSON] вдома не було, зі слів [PERSON] , місце знаходження її сина [PERSON] та онука [PERSON] їй невідомо, при цьому, вона повідомила, що син [PERSON] з онуком [PERSON] вже більше одного тижня вдома не проживають. При перевіці встановлено, що в будинку є лише дві кімнати, одна з яких зайнята батьком, а інша - бабусею. В будинку порушені санітарно-гігієнічні умови, не підметено, не прибрано, розкидані речі, необхідне косметичне прибирання. Зі слів сусідів їм стало відомо, що [PERSON] вже більше тижня немає вдома та він виїхав у Чеську Республіку. Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.та Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами [PERSON] та [PERSON] не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін [PERSON] та [PERSON] є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їхнім інтересам, а тому, на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Суд звертає увагу, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М. С. проти України» (рішення від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, в якій вона відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу статті 6 Декларації прав дитини, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Судом встановлено, що мати дитини [PERSON] позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю роботи, має самостійний постійний дохід, проживає у комфортних умовах в житловому будинку житловою площею 200 м.кв., де створені умови для окремого проживання [PERSON] на другому поверсі будинку, де є дві спальні кімнати, дитяча кімната, приймальня та санвузол (туалет з душовим боксом), де проживала сімі`я [PERSON] та [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] . Також суд враховує поведінку [PERSON] , яка доклала всіх зусиль, щоби мати змогу бачити сина, виконувала всі незаконні умови батька дитини [PERSON] , щоб той надав їй змогу на кілька хвилин зустрітися із сином [PERSON] , зверталася із численними клопотаннями у правоохоронні органи, щоб притягнути батька дитини до відповідальності за створення незаконних перешкод у спілкуванні з дитиною, з"являлася у всі судові засідання по даній справі. Також суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, яким визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] біля матері [PERSON] . Зважаючи на вищенаведені обставини, суд уважає, саме позивач по первісному позову [PERSON] створить для свого малолітнього сина [PERSON] належні умови для його морального, духовного та фізичного розвитку, а тому приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] , оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів малолітнього [PERSON] . Відмовляючи у задоволенні вимог зустрічного позову про визначення місця проживання [PERSON] біля батька [PERSON] , суд враховує ті обставини, що [PERSON] характеризується по місцю проживання позитивно, однак, у нього відсутній самостійний дохід, оскільки доказів про наявність у нього хоч якогось доходу від зайняття підприємницькою діяльністю суду не надано. Також суд враховує ті обставини, що [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності та в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області відносно нього знаходиться кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 К України та у випадку доведення судом його вини, йому необхідно відбувати покарання за вчинення кримінального правопорушення. Також суд враховує матеріально-побутові умови проживання батька дитини [PERSON] , де в будинку, що йому належить на праві власності, на житловій площі 32,70 кв.м., у двох житлових кімнатах, проживає троє дорослих осіб - [PERSON] , його мати та бабуся, та в якому порушені санітарно-гігієнічні умови, необхідне косметичне прибирання, про що було складено акт оцінки потреб сім`ї та висновок оцінки потреб сім`ї. Також суд враховує поведінку [PERSON] , який в судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 18 лютого 2022 року, на 11 год. 00 хв. 09 березня 2022 року, на 14 год. 00 хв. 16 березня 2022 року, на 15 год. 00 хв. 29 березня 2022 року та на 16 год. 00 хв. 04 квітня 2022 року не з`явився по невідомим суду причинам, на телефонні дзвінки його адвоката Гримут Т.В. в судовому засіданні не відповідав, а згідно проведеної перевірки працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області [PERSON] та малолітній син [PERSON] за місцем проживання з адресою: [ADDRESS] , відсутні, зі слів сусідів останні виїхали в Чехію. Мама [PERSON] - [PERSON] повідомила, що місцезнаходження сина їй не відомо, а внук [PERSON] постійно знаходиться із сином. За встановлених судом обставин відсутності [PERSON] та малолітнього [PERSON] на час розгляду справи в [ADDRESS] , суд не бере до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській міській раді Закарпатської області від 17 листопада 2021 року, яким вирішено визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , оскільки місце проживання [PERSON] та його малолітнього сина [PERSON] встановити не можливо. Відповідно до ч. 1 статті 162 Сімейного кодексу України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову [PERSON] самочинно, без згоди матері дитини позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову [PERSON] , із застосуванням фізичного та психічного примусу по відношенню до [PERSON] , змінив місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживав разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та на даний час у суду відсутні відомості про місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , який за адресою, вказаною у зустрічній позовній заяві в [ADDRESS] , відсутній та місце знаходження як батька [PERSON] так і малолітнього [PERSON] невідомо, та зважаючі на встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджують факт незаконного вивезення малолітнього [PERSON] за межі країни без згоди матері [PERSON] , що становить реальну загрозу життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , то суд уважає за необхідне задовольнити вимогу матері дитини [PERSON] та негайно постановити рішення відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] та повернути малолітнього [PERSON] , [INFO] , за попереднім місцем проживання біля матері [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на приписи ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем по первісному позову [PERSON] при зверненні до суду в розмірі 1816, 00 гривень належить стягнути із відповідач по первісному позову [PERSON] .

Outcome: approved