Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що вона з відповідачем є батьками двох неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано у травні 2020 року. Після розірвання шлюбу діти перебувають на повному утриманні позивачки. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає, тому враховуючи працездатність відповідача і отримання стабільного доходу від виконання роботи за цивільно-правовими договорами, просила стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 3000 гривень щомісяця на кожну дитину. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказав на можливість сплачувати аліменти в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, просив врахувати те, що незважаючи на розірвання шлюбу, він проживає в одній квартирі з позивачкою і дітьми, тому приймає участь у їх вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.6 ст.19 ЦПК України справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Згідно з ч.5 ст.268 датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підлягають частковому задоволенню з таких мотивів. Із матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 07.06.2016 відділом РАЦСу по місту Ковель, свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 03.05.2013 видане відділом РАЦСу по місту Ковель). Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2020. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2022 року - 2618 грн, з 01.07.2022 - 2744 грн, з 01.12.2022 - 2833 грн. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням усіх обставин справи, які встановлює на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1,ч.5,ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Позивач не надала суду доказів щодо стану здоров`я дітей чи існування інших обставин, які обумовлюють заявлений у позові розмір аліментів. Водночас, відповідач не давав суду детального опису витрат, які він несе на утримання дітей, а також не підтвердив існування у колишнього подружжя спільного бюджету для потреб дітей. Проживання відповідача в одному помешканні з дітьми та позивачкою не виключає обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей. Тому, враховуючи вік дітей та їх об`єктивні потреби у засобах гігієни, продуктах харчування, одязі, засобах для здобуття освіти, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на рівні 1500 гривень для молодшого сина [PERSON] і 1800 гривень для старшого сина [PERSON] . Стягнення аліментів на старшого сина у меншому розмірі не відповідає реаліям сьогодення і призведе до перекладання основного обов`язку по утриманню дитини на позивачку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти призначаються від дня пред`явлення позову, а саме з 31 січня 2022 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривень, від сплати якого позивач звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial