Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (надалі по тексту - ТОВ «ФК «Профіт Капітал»), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що нею отримано матеріали виконавчого провадження від приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І. М., відповідно до яких вона дізналася, що за заявою ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про примусове виконання приватним виконавцем 05 травня 2021 року відкрите виконавче провадження по виконавчому напису №8294, вчиненому 20 січня 2021 рокуприватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., з неї на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» стягується заборгованість за кредитним договором № 1994915 від 17 лютого 2020 року в сумі 13944 грн. 00 коп. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29 червня 1999 року, при цьому, приватний нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором настав в боржником допущено прострочення платежів, а тому стягнення заборгованості проводиться за період з 05 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року в сумі 13944,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 12999,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1944,00 грн. Виходячи з предмету на норм права, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису, вважає, що він вчинений в порушення норм права, а заборгованість не є безспірною. Вважає, що у приватного нотаріуса Горая О.С. не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір №1994915, на підставі якого він вчинений, не посвідчувався нотаріально сторонами при його укладенні, а тому не відноситься до документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у розумінні положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»; вчинення оскаржуваного виконавчого напису суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо йдеться про відносини в редитора і боржника, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору; заборгованість є спірною, оскільки вона нарахована та стягнута поза терміном дії кредитного договору, який визначений датою 26 лютого 2020 року, в той час як заборгованість стягнута за період з 05 жовтня 2020 року по 06 січня 2021 року; позивач не отримувала будь якого договору про переуступку права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі по тексту - ТОВ «Авентус Україна») з яким нею був укладений договір №1994915 до нового кредитора - ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а також не отримувала від даних товариств вимоги про сплату заборгованості, що є порушенням Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, відповідно до якого вчинення виконавчого напису, в разі порушення умов кредитного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Окрім того, постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Вказала, що виконавчий напис не підлягає виконанню як з підстави порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстави неправомірності вимог стягувача. З таких підстав просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, позивач надіслала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, наполягає на його задоволенні з підстав, наведених у позові. Відповідач, який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заперечень щодо задоволення позову не надіслали. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 17 лютого 2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі за допомогою дистанційних засобів договір № 1994915 про надання споживчого кредиту, який підписаний нею за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора С735761. На підставі вказаного кредитного договору [PERSON] отримала кошти в сумі 12000 грн. на строк 9 днів, з кінцевою датою повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 26 лютого 2020 року, процентна ставка фіксована, та становить 0,90% в день від суми кредиту (знижена процентна ставка), яка застосовується в межах строку надання кредиту, якщо споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості, або здійснить таке погашення протягом 3 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п.1.5.1 Договору); та 1,80% в день від суми кредиту (стандартна процентна ставка), яка застосовується у межах строку надання кредиту, якщо позивач не виконав умови п. 1.5.5 (п. 1.5.2 Договору); реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою становить 329,40%, за стандартною ставкою - 658,80% річних, загальна вартість кредиту за зниженою ставкою становить 12972 грн., за стандартною ставкою - 13944 грн. 20 січня 2021 рокуприватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №8294, у відповідності до якогоз [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» стягнуто 13944 грн. 00 копійок заборгованості за кредитним договором № 1994915 від 17 лютого 2020 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна». 05 травня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. відкрито виконавче провадження ВП №66932339 за виконавчим написом приватного нотаріуса Горая О.С. № 8294 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» боргу в сумі 13944 грн. 00 коп. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів. Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду, у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису - 20 січня 2021 року, правові підстави для його вчинення були відсутні, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, навіть у випадку наявності правових підстав для вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, неможливість вчинення виконавчого напису від 20 січня 2021, зареєстрованого в реєстрі за №8294 обумовлюється таким. Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 підпункту 3 Глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №269/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Відповідно до вимог п. 3.4. Глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, нотаріусу, для вчинення виконавчого напису подається підтвердження, що боржнику надсилалась вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, та що він таку вимогу отримав, і лише після спливу семиденного строку від дня пред`явлення вимоги, нотаріус може вчиняти виконавчий напис. Оскільки позивач вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 1994915 від 17 лютого 2020 року, не отримувала, зазначене є додатковою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, дослідивши обставини справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З метою забезпечення даного позову ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2021 року у цивільній справі № 677/1382/21 (провадження №2-з/677/13/21) за заявою [PERSON] про забезпечення позову, було вжито заходи у виді зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 65323406 від 05 травня 2021 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 8294 від 20 січня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1994915 від 17 лютого 2020 року в розмірі 13944 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку з наведеним, за відсутності клопотання учасника справи, заходи забезпечення позову [PERSON] у даній справі, вжиті ухвалою Красилівського районного суду від 25 серпня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved