Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

30.08.2021р. до суду подано позов, у якому представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, оскільки він є єдиним спадкоємцем за заповітом на цей об`єкт нерухомості після померлої [INFO] матері [PERSON] , котра законно шляхом несамовільного (несамочинного) будівництва набула (у неї виникло) право власності на цілий житловий будинок, який власною працею та коштами з дозволу виконкому Семиріцької сільської ради на виділеній загальними зборами колгоспу земельній ділянці спорудила житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (колгоспний двір), проживала у ньому, володіла і користувалася, але за життя не зареєструвала своє право власності на нього. Спадкоємцем за законом на обов`язкову частку у спадщині є дочка померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] , яка звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори з заявою від 04.12.2018р. про відмову від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом є позивач [PERSON] , який отримав частину спадкового майна, а саме земельні ділянки площею 0,5634 га та площею 1,5053 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Семиріцької сільської ради Гайсинського району Вінницької області. Однак 10.08.2021р. своєю постановою за вих. № 148/02-31 приватний нотаріус Гайсинського районного нотаріального округу йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок спадкодавця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.79). Представник відповідача Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність (а.с.78). За змістом абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що у 1962 році [PERSON] власною працею та коштами спорудила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , записала в погосподарську книгу, проживала у ньому, вела господарство колгоспного двору, але за життя не здійснила його технічної інвентаризації та державної реєстрації; [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на цілий житловий будинок після померлої [INFO] матері [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то позивачу як спадкоємцю за заповітом право власності на спадкову нерухомість необхідно визнати рішенням суду. Спірні правовідносини регламентуються: - ч.1 ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. - чинними на час їх виникнення ч.1 ст.120, ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст.127 цього самого Кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами колгоспного двору та двором в цілому; - ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину; -п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на цілий житловий будинок після померлої [INFO] матері [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved