Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.01.2022 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, неповнолітнього сина залишити проживати із матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на електронну адресу суду надіслала заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.31-32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача надійшла заява в якій він позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с.10-12). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.05.2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, свідоцтво серія [NUMBER] (а.с.8). У даному шлюбі у сторін народився - [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги позову щодо залишення дитини проживати із позивачкою, то відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, тому слід залишити проживати неповнолітнього сина сторін разом із матір`ю. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved