Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак у 2013 року рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області шлюб між сторонами було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 650 гривень щомісячно. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 гривень щомісячно. На даний час виконавчі листи з приводу виконання вищевказаних рішень суду перебувають на виконанні у Старовижівському РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Однак, відповідач жодного разу не сплатив аліментів по виконавчому документу, а тому, станом на 29.06.2021 року, існує значна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 60 496 гривень. Позивач вказує, що неповнолітня дочка проживає разом з нею та перебуває повністю на її матеріальному утриманні, натомість відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дочкою та не піклується про неї. Протягом усього часу відповідач не сплачував аліменти на утримання дочки, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 60496 гривень. Оскільки відповідач не приймає ніяких мір для погашення заборгованості по аліментах, а на утримання дитини постійно необхідні кошти, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 11800,47 грн. за період з 01.09.2018 року по 01.07.2021 року. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2021 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20.01.2006 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, [PERSON] з 12.11.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2013 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Дубенського МРВ ДВС державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), починаючи з травня місяця 2014 року по червень місяць 2021 року, станом на 29.06.2021 року, боржник [PERSON] має сукупний розмір заборгованість по сплаті аліментів в сумі 60496,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Виходячи з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 6-94цс15, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та у зв`язку з тим, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Враховуючи позовну давність у три роки, пеню за несплату аліментів слід нарахувати за період з вересня місяця 2018 року по червень місяць 2021 року. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у період з вересня місяця 2018 року по червень місяць 2021 року в сумі 11800,47 грн., розрахований позивачем виходячи з вимог ст. 196 СК України, та відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 6-94цс15, яка є обов`язковою для всіх судів України, а тому підлягає до стягнення з відповідача. Відповідач не подав будь-яких доказів про те, що цей розмір пені є інакшим. Крім цього, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved