Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати Договір позики, укладений між ним та відповідачем недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем із ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір, відповідно до якого позивач отримав позику. Однак, ознайомившись зі змістом договору, позивач вважає, що укладений договір є недійсним, виходячи з наступного. Так, відповідач не повідомив йому письмово всю необхідну інформацію щодо умов договору та скористався тим, що позивачу, як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг. Також, відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», не надав позивачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх. Окрім цього, позивач зазначає, що в оспорюваному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту та відповідачем не було надано розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що укладений між ним та відповідачем Договір позики має бути визнаний недійсним. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв до суду не надав, правом подання відзиву не скористався. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, як убачається зі змісту позову, між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, який як зазначає позивач був укладений на вкрай не вигідних для нього умовах та з порушенням діючого законодавства, а відтак такий договір має бути визнаний недійсним. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, взагалі не надав суду жодного доказу в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги. Разом з тим, за клопотанням позивача, ухвалою від 22.02.2021 року судом було витребувано від відповідача завірену належним чином копію Договору позики, укладеного між позивачем та відповідачем. Дану ухвалу представником відповідача було отримано, проте станом на дату ухвалення рішення витребуваний Договір позики до суду надано не було. Інших клопотань з боку позивача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Таким чином, беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, враховуючи, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог та порушення відповідачем його прав, суд уважає позовні вимоги не обґрунтованими та не доведеними належними, достатніми та допустимими доказами, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні та у їх задоволенні слід відмовити. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд відносить судові витрати по справі на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed