Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі позивач), через свого представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач), з вимогами: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.02.2019 у розмірі 26256,20 грн станом на 24.10.2021, яка складається з наступного: 19939,19 грн заборгованість за кредитом; 6317,01 грн заборгованість по відсоткам; 0,00 штраф. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Позивач є правонаступником прав та обов`язків ПАТ "Акцент-Банк". 14.02.2019 відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 24.10.2021, має заборгованість, яка складається з наступного: 19939,19 грн заборгованість за кредитом; 6317,01 грн заборгованість по відсоткам; 0,00 штраф. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання, але відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 10.11.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не\~подали до\~суду своїх\~заперечень проти\~розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку №б/н від 14.02.2019, відповідач ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку виявила бажання оформити на своє ім`я кредит. На підтвердження узгодження умов кредитного договору позивачем надано до позову Паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка , в якому зазначено умови кредитування за кількома продуктами - картками "Універсальна" та картка "Універсальна Голд" з різними умовами кредитування і відсотковими ставками, можливі ліміти кредиту, строк кредитування, можливі варіанти процентних ставок (річних) за обраними кредитами, варіанти витрат за кредитом, реальну річну процентну ставку від витрат, тощо. З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги вбачається, що відповідачу було встановлено процентну ставку 46,8%, станом на 24.10.2021 відповідач допустила заборгованість за вказаним кредитом у розмірі 26256,20 грн, і яка складається з наступного: 19939,19 грн заборгованість за кредитом; 6317,01 грн заборгованість по відсоткам; 0,00 штраф. Підставою позову позивач зазначив невиконання відповідачем кредитних зобов`язань за укладеним відповідачем договором про надання банківських послуг, що пов`язані із отриманням кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Разом з тим, судом встановлено, що згідно із Статутом АТ "Акцент-Банк" рішенням загальних зборів учасників від 25.04.2018 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство "Акцент-Банк", який є правонаступником ПАТ "Акцент-Банк". Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).\~Визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.\~13\~ЦК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). В силу вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). У даному судовому процесі суд, в силу абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Отже, з огляду на особливість предмету спору, позивачу, в даному судовому процесі необхідно було довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, розмір заборгованості, подавши до суду належні та допустимі докази. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Суд відхиляє подану представником позивача копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку № б/н від 14.02.2019 як неналежний доказ, оскільки вона не містить будь-яких даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії, доказів отримання кредитної картки з ПІН кодом для верифікації в платіжній системі, не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. Отже підстав вважати, що у відповідача виникли будь - які зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з подачею такої анкети-заяви відсутні, що не підтверджує інформацію щодо предмета доказування заявленої вимоги. Суд відхиляє подану представником позивача копію паспорту споживчого кредиту як неналежний доказ, оскільки у паспорті споживчого кредиту, невказано ідентифікуючих даних споживача, зазначено лише умови кредитування за кількома продуктами - картками "Універсальна" та картка "Універсальна Голд" з різними умовами кредитування і відсотковими ставками, можливі ліміти кредиту, строк кредитування, можливі варіанти процентних ставок (річних) за обраними кредитами, варіанти витрат за кредитом, реальну річну процентну ставку від витрат, тощо. Представник позивача не надав підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, отож не доведено, що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника (правова позиція Верховного Суду від 03.07.2019, у справі № 342/180/17/14-131цс19, Великої Палати). Також, роздруківка із сайту позивача https://a-bank.com.ua/terms, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15). До такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 27.08.2020 (провадження № 61-8915св19). Зважаючи на викладене, суд позбавлений можливості перевірити нараховані суми боргу відповідачу, отже доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами. Разом з тим, надана таблиця розрахунку боргу за договором не може бути єдиним та основним підтвердженням існування заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки створений безпосередньо позивачем. Такий розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на умовах вказаних у позовній заяві. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду позивачем не надано та в ході судового процесу судом не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку про недоведеність і необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, а тому вони задоволенню не підлягають, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено суд відносить судові витрати понесені позивачем на його рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed