Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 25 серпня 2021 року надійшла позовна заява ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест», до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 9605,23 грн., інфляційні втрати в розмірі 601,25 грн., три відсотки річних в розмірі 127,15 грн. на рахунок [NUMBER] , філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», ЄДРПОУ 43503150; також просив стягнути витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» надавало послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , а користувачем цих послуг був [PERSON] . Однак відповідач за надані послуги оплату не проводив у зв`язку із чим станом на 01 червня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 9605,23 грн. 01 жовтня 2020 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» та ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» було укладено договір-доручення № 01/10/20-1, відповідно до якого ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» зобов`язалося від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії. На підставі указаного договору була видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від її імені та за її рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: здійснювати нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від відповідача; отримувати грошові кошти від відповідача/споживача довірителя за поставлену теплову енергію на рахунок ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний». Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом (а.с.1-4). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25 серпня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.20-21). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.22). До суду 23 вересня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.23). Ухвалою судді від 24 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрогаз Теплоінвест» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 26-27). Представник позивача Телли Д.С. надав до суду заяву, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу без його участі (а.с.35). Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надала, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» було виконавцем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Між ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення за указаною адресою. У зв`язку із несплатою відповідачем оплати за надані послуги відповідно до розрахунку позивача станом на 01 червня 2021 року виникла заборгованість в сумі 9605,23 грн. (а.с.5). 01 жовтня 2020 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» (повірений) та ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» (довіритель) було укладено договір-доручення № 01/10/20-1, відповідно до якого ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» зобов`язалося від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування, збирання та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від споживачів теплової енергії. На підставі указаного договору була видана довіреність, в якій ТОВ «Дніпрогаз Теплоінвест» уповноважує ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від її імені та за її рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії: здійснювати нарахування, збирання та отримання платежів за спожиту теплову енергію, в тому числі нарахування та отримання штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних втрат від відповідачів; отримувати грошові кошти від відповідачів/споживачів довірителя за поставлену теплову енергію на рахунок ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» (а.с.15-17). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. У пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів. Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, відсутність такого договору не позбавляє споживачів зобов`язання сплачувати за спожиті послуги, оскільки такі зобов`язання у них виникають на підставі статей 11, 509, 526 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», внаслідок фактичного споживання цих послуг, і є обов`язковими для виконання. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, який долучено представником позивача до позову, та який перевірено судом, за період з 01 листопада 2020 року по 01 червня 2021 року заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних складає 10333,63 грн. (а.с. 5-6). З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 9605,23 грн., а також визначені розрахунком позивача, перевіреного судом, інфляційні втрати у розмірі 601,25 грн. та 3 % річних у розмірі 127,15 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved