Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САН ПАРК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути: заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 18 337,79 грн. та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є обов`язковим виконавцем послуги з централізованого опалення гуртожитку, який перебуває в комунальній власності. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуги з централізованого опалення, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідач своєчасно не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка становить 18 337,79 грн. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 04.03.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 03.09.2021 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 06.09.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено. 17.12.2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів позовної заяви вбачається, що ТОВ «САН ПАРК» надає послуги із централізованного опалення гуртожитку, який перебуває в комунальній власності за адресою: [ADDRESS] на підставі виданих йому ліцензій. [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , які надає позивач. 28.03.2020 року між позивачем та Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» (далі - «ЦКС») був укладений Договір про надання послуг №2803/СП. За Договором ЦКС зобов`язався надавати Замовнику (позивачу) послуги з виконання роботи з актуалізації бази даних споживачів послуг Замовника в тому числі: ведення обліку Споживачів, підтримання стану бази даних в актуальній формі (внесення змін по кожному особовому рахунку, де змінилася кількість зареєстрованих та інших змін, складі чи статусі проживаючих [PERSON] , призначені чи скасовані пільги, субсидії тощо) (п. 1.2.1. Договору); оформлення договірних відносин від імені Замовника зі Споживачами та укладання договорів про надання Замовником послуг від імені Замовника (п. 1.2.6. та п. 4.2.6. Договору) тощо. У відповідь на запити позивача, ЦКС надав інформацію про розмір заборгованості споживачів, де безпосереднього вказано, що у відповідача станом на 21.12.2020 року наявна заборгованість у розмірі 18 337,79 грн. Відповідно до п. 5 ч. 2. ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, ТОВ «САН ПАРК» посилається, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору, проте в матеріалах справи відсутній Договір про надання послуг з централізованого опалення, який би був підписаний відповідачем. Зміст Договору про надання послуг №2803/СП від 28.03.2019 року не свідчить про наявність договірних відносин між ТОВ «САН ПАРК» та [PERSON] . Також для правильного вирішення питання цивільно-правової відповідальності споживача послуг ТОВ «САН ПАРК» необхідно встановити чи є відповідач власником або співвласником квартири, або за згодою власника він є іншою особою, яка користується квартирою та отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з яким або від імені якого укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.07.2018 року по 01.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] - зареєстровано 4 особи. Тому суд приходить до висновку, що ТОВ «САН ПАРК», взагалі не визначило правового статусу квартири та її власників/співвласників або іншої особи, яка користується квартирою, що унеможливлює вирішення судом питання про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення саме з [PERSON] , як власника/наймача вказаного майна. За положеннями ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також , суд вважає, що позивачем ТОВ «САН ПАРК» не доведені суми заборгованості за увесь період, що зазначений в довідках про розмір заборгованості. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САН ПАРК» до [PERSON] про стягнення заборгованості є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Слід відмовити у стягненні судового збору.

Outcome: dismissed