Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач посилається на те, що з 30 липня 2011 року він перебував у шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син, [PERSON] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 14 листопада 2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу їхній син проживав з відповідачкою, але у квітні 2017 року вона залишила дитину йому на виховання та утримання. З того часу [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, навчанню, розвитку сина: не бачиться та не спілкується з дитиною, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не цікавиться батьківськими зборами, не задовольняє його потреби у лікуванні, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року визначено місце проживання дитини з ним, як батьком дитини. [PERSON] повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином, відзив на позов, заяви, клопотання від неї до суду не надходили. Третя особа - орган опіки та піклування - про розгляд справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань та пояснень по справі до суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками у свідоцтві про народження записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року визначено місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Довідкою голови правління ОСББ «Політехнічна 71» Бєльченко К.М. підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно акту голови ОСББ «Політехнічна 71» Бельченко Є.Н., батько сам повністю займається вихованням та утриманням дитини. Мати хлопчика з ними не проживає, не займається його вихованням впродовж семи років (а.с.8). Відповідно до характеристики на родину [PERSON] , виданої КЗШ №23, дитина проживає разом з батьком, [PERSON] та бабусею, які приймають активну участь у житті та розвитку дитини, намагаються всебічно розвивати [PERSON] , відвідують школу, цікавляться успіхами хлопчика. Мати [PERSON] не приймає участі у його житті та вихованні, жодного разу не відвідувала (а.с.7). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 18 лютого 2020 року [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , дитина проживає разом із батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] . Дитина має свою кімнату, має всі необхідні речі, у родині панує доброзичлива атмосфера, дитина легко іде на контакт (а.с.9). КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» Криворізької міської ради 25 листопада 2019 року надало інформацію службі у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про те, що дитина [PERSON] , [INFO] , на амбулаторні прийоми до лікаря приходить з бабусею, догляд, лікування також здійснює бабуся. Мати ніколи на прийом до лікаря не зверталася (а.с.14). Виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області 30 вересня 2020 року за №15/20-1325 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що[PERSON] проживає разом з батьком та бабусею. Мати [PERSON] не приймає участі у його вихованні, школу жодного разу не відвідала. Мати не займається вихованням та матеріальним утриманням дитини. Сусіди не бачили її протягом 5 років (а.с.57). Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням всіх обставин даної справи і характеру відношення відповідачки до дитини, з урахуванням висновку виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , тому що вона нехтує своїми батьківськими обов`язками, життям дитини не цікавиться,та стягнути з відповідачки алімент на дитину в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 27 липня 2021 року - дня звернення позивача до суду з позовом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved