Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2018 року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 170. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання між сторонами припинено з липня 2021 року через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, спільне господарство не ведеться. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулася з заявою розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, час на примирення не потрібен. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 липня 2018 року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 170 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 21-22). Сторонами припинено шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, вони не пов`язані спільним побутом. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Майнового спору сторонами не заявлено. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітніх дітей, які мають істотне значення, тому шлюб сторін слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачу, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved