Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 березня 2021 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згідно рішення суду від 07 квітня 2021 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Їхній син [PERSON] є інвалідом дитинства і перебуває на «Д» обліку в невропатолога, психіатра, кардіолога і потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування в реабілітаційних та профільних центрах у м. Луцьку та м. Києві. Дитина потребує постійного стороннього догляду мами, так як сама себе не обслуговує. Також дитина потребує постійно додаткових засобів догляду, а саме памперсів, засобів пересування -візка. Вона сама систематично купує усі необхідні ліки для сина і оплачує консультації лікаря. За період з червня 2021 року по грудень 2021 року вона понесла витрати на лікування та обстеження сина у розмірі 4203,02 гривні. Враховуючи витрати понесені нею на підставі товарних чеків на лікування та обстеження дитини, просить стягнути з відповідача одноразово 2101 грн. 51 коп. додаткових витрат на дитину. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини однаково з позивачем. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 березня 2021 року розірвано, що стверджується копією вказаного рішення. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 07 квітня 2021 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. З посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] вбачається, що дитина є інвалідом з 28.05.2019 року і перебуває на «Д» обліку у лікарів невропатолога, психіатра, кардіолога і потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування в реабілітаційних та профільних центрах у м. Луцьку та м. Києві. Дитина потребує постійного стороннього догляду мами, так як сама себе не обслуговує. Також дитина потребує постійно додаткових засобів догляду, а саме памперсів, засобів пересування -візка. Судом встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема на придбання ліків, обслідування та лікування у реабілітаційному центрі м. Львів нею затрачено 4203,02 гривні. А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги та разове стягнення з відповідача на користь позивачки половину фактично понесених і документально підтверджених додаткових витрат для лікування та обслідування дитини в розмірі 2101 грн 51коп. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір з відповідача стягується в користь держави.

Outcome: approved