Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

21 грудня 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 липня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №220. Від шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2021, шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають разом з нею за адресою її реєстрації та знаходяться на її повному утриманні. З серпня 2021 року по грудень 2021 року нею витрачено на двох дітей на навчання у дитячих садках та підготовчих заняттях до школи, на розвиток, розваги, одяг, харчування, ліки, іграшки за підрахованими та підтвердженими витратами 42162,20 грн. Гідний та належний рівень для розвитку та забезпечення дітей їй самій важко забезпечувати. Відповідач, який є батьком її дітей, є здоровим та працездатним чоловіком, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожного із їх спільних дітей відповідно до їх віку. До офіційного розлучення відповідач був зареєстрований, як ФОР та з 01.01.2021 по 30.11.2021 відповідачем дохід було отримано на рівні 554992,81 грн. Наразі відповідач не займається підприємницькою діяльністю та їй невідомі його доходи чи офіційне місце роботи. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожного із дітей у відповідності до їх віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 грудня 2021 року і до повноліття дітей. 18 січня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 09 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що позивачем не надано доказів, що їх діти знаходиться на її повному утриманні та доказів того, що він може сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач. За спільним рішенням із позивачем було вирішено, що діти 3 дні на тиждень будуть проживати з ним та будуть утримуватися за його рахунок. Наразі він не працевлаштований і не зареєстрований, як фізична-особа підприємець. На утриманні він має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також він періодично допомагає своїм батькам-пенсіонерам. Він не відмовляється від утримання своїх дітей у зв`язку з чим, просив суд позовні вимоги задовольнити частково, призначити сплату аліментів на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 від мінімальної заробітної плати або в твердій валюті у розмірі 3000 грн. 11 лютого 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначає, що відповідачем не надано доказів утримання дітей, оскільки такі докази відсутні, окрім того повідомлення відповідачем суду про те, що три дні на тиждень діти проживають з батьком, є інформацією, яка приведена для введення суду в оману. Відповідач може взяти до себе сумісних дітей лише кілька разів на місяць і жодного фінансового забезпечення від нього немає. Неповнолітня дитина відповідача від попереднього шлюбу проживає разом зі своєю матір`ю, аліменти на дану дитину відповідач не сплачує. Батьки відповідача отримують пенсію, а мати працює лікарем та отримує заробітну плату. Просила суд позовну заяву задовольнити у заявленому нею обсязі. Відповідно до ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2021 року, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.14, 15). Від шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.12, 13, 16). \~ \~ \~ \~ [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично ставиться до посилань відповідача викладених ним у відзиві на позовну заяву стосовно того, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо наявності в нього грошових зобов`язань. Стосовно надання допомоги відповідачем своїм батькам, якщо вони знаходяться на пенсії, то відповідно отримують пенсію. Належних, достатніх та допустимих доказів того, що сумісні діти позивача та відповідача тричі на тиждень проживають з батьком та в цей час перебувають на його матеріальному забезпеченні, останнім не надано. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов`язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, стан здоров`я дітей, а також обов`язок відповідача по належному утримуванню дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved