Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-97162 від 07 березня 2018 року у розмірі 69 197 грн. 77 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07 березня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-97162. ПАТ «Кредобан» надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 50 000 грн. Строк користування кредитом встановлено до 04 березня 2022 року. Позичальник зобов`язувався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін з 20 до 22 числа кожного місяця включно, згідно графіку платежів (додаток N 1 до договору). Погашення заборгованості здійснюється у черговості визначеній п. 6.6 договору. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання надавши кредитні кошти, а відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначений первісним кредитором ПАТ «Кредобанк» станом на 20 червня 2019 року становить 54 039 грн. 45 коп. яка складається із суми залишку за кредитом 45 914 грн. 31 коп. та суми нарахованих процентів - 8 125 грн. 14 коп. 20 червня 2019 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № CL-97162 від 07 березня 2018 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Позивачем також нараховано за період з 20 червня 2019 року по 22 грудня 2021 року пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 2 713 грн. 80 коп., у відповідності до ст. 625 ЦК України 4 068 грн. 47 коп. 3 % річних за користування грошовими коштами, 8 376 грн. 05 коп. інфляційних збитків. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 69 197 грн. 77 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. 15 лютого 2022 року до суду від представника відповідача адвоката Полюхович О.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки до суду не надано жодного розрахунку нарахування розміру боргу по основній сумі кредиту та по сумі прострочених процентів, які складають 54 039 грн. 45 коп. Зазначає, що позивач не надав жодних доказів того, що він набув право на звернення до суду з вимогою про дострокове стягнення всієї суми зобов`язань по кредиту до повного його погашення. Відповідно до п. 6.9 та 6.10 кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів по кредитному договору, у випадках визначених п. 3.3. договору, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку усунути порушення умов договору, вказаних у повідомленні протягом 30 днів. Якщо порушення в строк не усунуті, то позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за договором не пізніше 31-го дня після отримання повідомлення банку. Ні банк позикодавець ні позивач не направляли письмове повідомлення для відповідача. Вказує, що позивач не обґрунтував обставину одночасного нарахування 3 % річних на суму кредиту та суми процентів за користування кредитом, адже це призводить до подвійного нарахування процентів, що умовами договору та чинним законодавством не передбачено. До позовних вимог про нарахування пені представник відповідача просила застосувати позовну давність в один рік до моменту звернення до суду. 22 лютого 2022 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі у яких зазначено, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували те, що ним відповідно до графіку платежів повноцінно виконувались умови кредитного договору № CL-97162 від 07 березня 2018 року. Грошові кошти відповідача на погашення заборгованості за вказаним договором на баланс ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не надходили. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» після укладення з АТ «Кредобанк» договору про відступлення права вимоги є новим кредитором відповідача. Сторони у п.7.4 кредитного договору погодили збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідач своєчасно не виконував зобов`язання за кредитним договором № CL-97162 від 07 березня 2018 року, відтак виникла заборгованість, сума якої підтверджується витягом додатку до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 06/19-2 від 20 червня 2019 року. Ухвалою суду від 26 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 22 лютого 2022 року. Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року, у зв`язку з надходженням клопотань сторін, розгляд справи відкладено на 17 березня 2022 року. 17 березня 2022 року судове засідання не відбулось у зв`язку із зайнятістю головуючої судді у дистанційному семінарі для суддів та працівників апаратів місцевих та апеляційних судів. У судове засідання 04 квітня 2022 року позивач явки представника не забезпечив, в матеріалах справи міститься заява про проведення розгляду справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомив, представником відповідача надано відзив на позовну заяву. Представник відповідача адвокат Полюхович О.І. у судовому засіданні просила відмовити позивачу повністю в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Третя особа явки представника у судове засідання не забезпечила, причини неявки не повідомила, пояснень не подала. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши представника відповідача, суд дійшов наступних висновків. 07 березня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-97162, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплати проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.3 кредитного договору сума та валюта кредиту становить 50 000 грн. 00 коп. дата видачі кредиту - 07 березня 2018 року. Строк кредитування 48 місяців терміном до 04 березня 2022 року. Сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 44,99 % річних (п. 4.1 договору). Реальна річна процентра ставка 55,51 % річних (п. 4.5 договору). Пунктом 4.4 договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 59 741 грн. 09 коп. Згідно п.4.6 загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 109 741 грн. 09 коп. У п. 6.1 договору зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі у порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток 1 до договору) (п.6.2. договору). Згідно п. 6.9 Кредитного договору, банк у випадках, передбачених п. 3.3 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. 20 червня 2019 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором N 06/19-2, предметом якого відповідно до п. 3.1 є відступлення клієнтом фактору права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від фактора, а фактор з дня, наступного за днем укладення цього договору набуває від клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату. Відповідно до витягу з додатку N 1 до договору факторингу N 06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20 червня 2019 року, ПАТ «Кредобанк» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором N CL-97162 від 07 березня 2018 рокуна загальну суму 54 039 грн. 45 коп., з яких: 45 914 грн. 31 коп. сума основного боргу, 8 125 грн. 14 коп. сума процентів за користування кредитом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що позивачем не враховано або невірно враховано платежі, які вона сплачувала на погашення кредитної заборгованості та на спростування розміру заборгованості, яка зазначена у додатку № 1 до договору факторингу № 06/19-2. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором № CL-97162 від 07 березня 2018 рокупозовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 45 914 грн. 31 коп. залишку за кредитом та 8 125 грн. 14 коп. нарахованих процентів підлягають задоволенню. Пунктом 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. За змістом ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК). Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором, позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що пеня нарахована за період з 20 червня 2019 року по 22 грудня 2021 року, що перевищує більше двох років та просить застосувати до позовних вимог про нарахування пені позовну давність в один рік до моменту звернення до суду. За приписами статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Сторони у п. 7.4 кредитного договору погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за кредитним договором прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за кредитним договором. Отже, сторони у кредитному договорі погодили збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 713 грн. 80 коп. пені, нарахованої з 20 червня 2019 року по 22 грудня 2021 року підлягають задоволенню. Звернувшись з позовом до суду 30 грудня 2021 року банкзмінив строк кредитування у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. На момент укладення договору факторингу N 06/19-2 із відступленням права грошової вимоги за кредитними договорами N CL-97162 від 07 березня 2018 рокута переходу права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»відповідач мала заборгованість за кредитним договором строк дії якого не закінчився. Зі зверненням до суду щодо передчасного стягнення строк дії договору змінився на 30 грудня 2021 року, відтак вимога про стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3 % річних, передбачених статтею 625 ЦК України, за період з 20 червня 2019 року по 22 грудня 2021 року задоволенню не підлягає. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial