Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя, просила визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та право власності на Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,0780 га з кадастровим номером 5310137000:19:001:0233, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Просила стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 4745,49 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.08.1973 року між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб. 25.12.2002 року, тобто під час перебування у шлюбі, сторонами придбано жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 780 кв.м., та який був зареєстрований на відповідача. На земельну ділянку площею 0,0780 га за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 5310137000:19:001:0233, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №977012 від 13.03.2010 на ім`я відповідача. Зазначена земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 20.10.2020 року шлюб між сторонами розірваний. У зв`язку з цим, позивач просить задовольнити позов, оскільки спільне майно подружжя підлягає поділу шляхом виділення у власність позивачу та відповідачу по Ѕ частині спірного житлового будинку з надвірними спорудами та по Ѕ частині спірного земельної ділянки. Ухвалою суду від 07.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні представник позивача та позивач уточнили позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача судові витрати та: -Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . -Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,0780 га з кадастровим номером 5310137000:19:001:0233, розташованої за адресою: [ADDRESS] . -Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . -Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,0780 га з кадастровим номером 5310137000:19:001:0233, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У підготовчому судовому засіданні відповідач не заперечував щодо визнання за позивачем право власності на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та право власності на Ѕ частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Водночас він зазначив, що є інвалідом, подав документи для встановлення групи інвалідності, тому заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 08.12.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог просили задовольнити. Також просили стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 50% та судові витрати у вигляді сплати коштів на проведення оцінки майна. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, просив у відмовити у стягненні з нього судового збору та витрат на проведення оцінки майна. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 24.08.1973 року, який зареєстрований Полтавським міським палацем шлюбів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів складено актовий запис № 1990, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7), та який розірваний 20.10.2020 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено актовий запис № 109, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідачем [PERSON] 25.12.2002 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 780 кв.м, який посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Корж Т.О., зареєстрований в реєстрі № 1-2253. Право власності на квартиру зареєстровано Полтавським бюро технічної інвентаризації, записаний у реєстрову книгу № 87 за реєстровим № 11923 від 25.12.2002 року(а.с.9-10). На зазначеній земельній ділянці розташовано один одноповерховий жилий будинок під літерою А-1, загальною житловою площею 25,20 кв.м, господарчі споруди: погріб а 1, сараї літера Б, б, в 1, гараж В, вбирання Г, огорожа №1-3, замощення №4 (а.с. 10-14). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №977012 від 13.03.2010 [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0780 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 5310137000:19:001:0233, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Факт перебування вказаного нерухомого майна житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , у спільній сумісній власності сторонами не оспорюється. Згідно із ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України\~(далі \~ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 60 Сімейного кодексу України\~(далі \~СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Згідно з п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при поділі спільної сумісної власності подружжя, якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, суд приходить до висновку, що спірні житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу саме в порядку поділу сумісної власності подружжя. Враховуючи, надані сторонами докази, суд при ухваленні рішення виходить з того, що частки майна дружини та чоловіка є рівними та не вбачає підстав для відступлення від рівності часток подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач як інвалід першої групи звільнений від сплати судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню з державного бюджету. Водночас вимога позивача про стягнення з відповідача витрати на оплату оцінки майна не підлягають задоволенню з огляду на те, що вказані витрати не пов`язані з розглядом справи, передбачені ЦПК України.

Outcome: approved