Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до якої просив встановити проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 21 січня 1989 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище [PERSON] . 25 грудня 1998 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було видано свідоцтво про право власності на житло. Власниками квартири зазначені: [PERSON] (мати дружини), [PERSON] (батько дружини), [PERSON] (дружина) та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] і його частину квартири у спадок отримала його дружина [PERSON] . [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті дружини позивач та її матір [PERSON] є такими особами, що фактично прийняли спадщину, так як проживали разом із спадкоємцем однією сім`єю та фактично зареєстровані за однією адресою. [INFO] померла [PERSON] . 12 жовтня 2021 року державним нотаріусом Писарєвою Н.С. була винесена постанова про відмова у видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на підставі того, що останньою було складено заповіт не на користь позивача. Вказав, що з моменту реєстрації шлюбу, тобто з 1989 року позивач проживав за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що він проживав однією сім`єю із спадкодавцем з 1989 року більше ніж п`ять років, про що можуть підтвердити свідки. Позивач піклувався про [PERSON] та доглядав її до самої смерті та похоронив її та є єдиним хто залишився із спадкоємців та претендує на спадщину, інших спадкоємців не має. Наведене зумовило позивача звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2021 року, головуючим суддею у розгляді справи визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 16 грудня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в поданій позовній заяві. Представник відповідача Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до заяви просили суд розглядати справу без їх представника та ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу Серія [NUMBER] , [PERSON] 21 січня 1989 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , актовий запис №60, прізвище дружини після одруження [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , її батьками є: батько - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 грудня 1998 року ВАТ БМФ «Дніпротяжбуд», на підставі розпорядження від 25 грудня 1998 року за №398-IV/98, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченої 28 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1004, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , [INFO] . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 10 жовтня 2020 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20 лютого 2021 року, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., 23 лютого 2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №173, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON] . Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернувся з заявою до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори. Четвертою Дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі №67596625, номер у нотаріуса №358/2021 від 05.05.2021 року. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. від 12 жовтня 2021 року відмовлено [PERSON] , в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , після гр. [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки не надано документи, що підтверджують факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. . Той факт що позивач проживав з померлою [PERSON] , на момент її смерті в квартирі [ADDRESS] , підтверджується довідкою відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-8783 від 10.06.2021 року, де зазначено, що за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29.05.1975 по теперішній час. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) становить 2 особи: донька [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 17.03.1983 по теперішній час; чоловік доньки - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 13.08.1993 по теперішній час. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами статей 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, яка передбачає: у четверту чергу право власності на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини . Відповідно до положень частини третьої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 4.4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України », затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Той факт що заявник проживав з померлою [PERSON] однією сім`єю не менш, як п`ять років, підтверджується показами свідків, які є сусідами: [PERSON] , [PERSON] , які вказали на те, що [PERSON] після укладання шлюбу з [PERSON] з 1989 року проживав з дружиною та її батьками в квартирі [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство. [PERSON] , а після смерті дружини доглядав її матір, соціальні працівники не приходили доглядати [PERSON] . Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження факт проживання однією сім`єю з 1989 року, тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини позивача [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Дніпро у квартирі [ADDRESS] , отже вимоги позовної заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: approved