Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , на підставі ст.128, 130 Сімейного кодексу України (далі СК України), звернувся до суду із заявою про визнання (встановлення) факту батьківства та просив ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] , матір`ю якого була [PERSON] ; внести зміни до Книги реєстрації народжень в актовий запис №126 від 22.10.1996 року, складений Відділом РАЦСу Городенківського районного управління юстиції про народження [PERSON] , а саме у графі «відомості про батька» вказати [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . Вимоги заяви обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2003 заявник [PERSON] народився [INFO] у с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області (повторно видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.04.2013 року, актовий запис №126). Його мати [PERSON] була одруженою із [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.11.1999 року. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, у графі «відомості про дитину» зазначено [PERSON] , дата народження [INFO] . Одночасно батьком дитини є [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян 08.02.2003 року зроблено зміни у відомостях про матір, замінено [PERSON] на [PERSON] та змінено відомості про дитину на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2002 року в частині « [PERSON] » замінено на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » замінено на « [PERSON] ». Зазначає, що оскільки [PERSON] померла [INFO] , визнання батьківства дитини може бути визначено тільки за рішенням суду, підстави і порядок якого визначені ст.128 СК України. Згідно з ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Ухвалою Городенківського районного суду від 01.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 28.12.2021. На адресу суду 17.12.2021 року надійшов відзив заінтересованої особи [PERSON] . У відзиві\~просив у\~задоволенні заяви\~ [PERSON] \~відмовити за\~безпідставністю.\~Зазначив,\~що батьківство\~щодо заявника\~ [PERSON] \~заперечує.\~З матір`ю\~заявника перебував\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~1991\~по 1998\~рік.\~Протягом п`яти\~років дружині\~не вдавалося\~завагітніти.\~У 1996\~році з`ясувалося,\~що дружина\~вагітна.\~Почав підозрювати\~її у\~зраді,\~оскільки інтимних\~стосунків між\~ними не\~було.\~При реєстрації\~дитини його записали батьком дитини. У 1998 році шлюб із [PERSON] розірвано. Вказав, що на підставі ст.130 СК України встановлення факту батьківства можливе за таких умов: запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері; батьки дитини не перебували у шлюбі між собою; особа, стосовно якої встановлюється батьківство, померла. Тому наголошує, що встановлення факту батьківства на підставі ст.130 СК України стосовно живої людини не допускається та суперечить вимогам закону. Вважає, що подана заява не ґрунтується на вимогах закону та суперечить визначеній СК України та ЦПК України процедурі визначення батьківства. 28.12.2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. Відкладено розгляд справи на 17.01.2022 року. 11.01.2022 року на адресу суду надійшов лист начальника Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, де просить справу розглядати без участі представника відділу, не заперечують щодо задоволення позову. У зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному, розгляд справи 17.01.2022 року не відбувся. 08.02.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника заявника адвоката Кота Р.С. про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 23.02.2022 року. У зв`язку із неявкою заінтересованої особи та наполяганням сторони заявника у судовому засіданні 23.02.2022 року оголошено перерву. У судове засідання 16.03.2022 року заявник не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи належним чином, розгляд справи відкладено. Заінтересована особа [PERSON] не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У судове засідання 04.04.2022 року заінтересована особа [PERSON] та представник Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Як передбачено ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, у судовому засіданні, вислухавши заявника [PERSON] , його представника [PERSON] , які вимоги заяви підтримали, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вважає доцільним зазначити таке. Встановлення батьківства у судовому порядку можливо як у порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження (встановлення факту визнання батьківства та факту батьківства). Згідно\~ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для\~визнання\~батьківства\~є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов\~про\~визнання\~батьківства\~може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов\~про\~визнання\~батьківства\~може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов\~про\~визнання\~батьківства\~приймається судом, якщо запис\~про\~батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Звертаючись до суду із заявою, заявник керувався правилами\~130 СК, які передбачають встановлення факту батьківства за рішенням суду, та\~ст. 128 СК, яка передбачає визнання батьківства за рішенням суду. Відповідно до ч. 7 ст.\~19\~та ст.\~293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи\~про\~підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно до п. 5\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи\~про\~встановлення\~фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст. 315 ЦПК України\~визначено перелік справ\~про\~встановлення\~фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Cправи окремого провадження мають такі особливості: заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір\~про\~суб`єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи, батьківство якої встановлюється, що регулюється ст.130 СК України. У той же час процедура\~визнання\~батьківства\~встановлена\~ст.128 СК України\~та полягає у визначенні спорідненості між батьком та самою дитиною у судовому порядку. Так, за приписами\~ст. 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис за №126 від 22.10.1996 року, у с.Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, його батьками вказано [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.02.2003 року, серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження, виданим повторно 16.04.2013 року, серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружилися 20.11.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №9. Прізвища чолова та дружини після одруження [PERSON] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 21.2021 року, № 00032697938 зазначено відомості про дитину « [PERSON] », [INFO] , відомості про батька : [PERSON] , [INFO] , відомості про матір: [PERSON] , [INFO] . Серед виправлень, внесених до відомостей актового запису: запис №1 08.02.2003 року внесено зміни на підставі актового запису про шлюб №9 від 20.11.1999 року, у графі «відомості про матір» [PERSON] змінено на [PERSON] ; запис №2 08.02.2003 року внесено зміни на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.10.2002 року, у графі «відомості про дитину: прізвище» [PERSON] змінено на [PERSON] , у графі «відомості про дитину: по батькові» [PERSON] змінено на [PERSON] , у графі «відомості про батька: прізвище» [PERSON] змінено на [PERSON] , у графі «відомості про батька: ім`я» [PERSON] змінено на [PERSON] , у графі «відомості про батька: по батькові» [PERSON] змінено на [PERSON] , у графі «відомості про батька: дата народження» 10.01.1964 змінено на 02.01.1964, у графі «відомості про батька: місце проживання» [ADDRESS] змінено на Україна, Івано-Франківська область, Городенківський район, с.Серафинці. Також судом встановлено, що мати заявника, [PERSON] , померла [INFO] , про що 17.03.2013 року складено відповідний актовий запис №6, що стверджується свідоцтвом про смерть від 17.03.2013 року, серія [NUMBER] . Отже, як встановлено судом, матір заявника [PERSON] була одруженою із [PERSON] та за час існування шлюбу народився заявник, батьком якого записано [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано 21.05.1998 року, актовий запис №52, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції 05.09.2007 року, серія [NUMBER] . У зв`язку із укладенням шлюбу [PERSON] із [PERSON] 20.11.1999 року внесено зміни у актовий запис та батьком заявника вказано [PERSON] . Суд вважає доцільним зазначити, що необхідно розрізняти поняття «визначення батьківства» та «встановлення факту батьківства». Перший термін означає визначення походження дитини від певної особи, а другий термін стосується випадків смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, і тоді факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Встановлення (визнання) батьківства у позовному провадженні відповідно до ст. 128 СК України можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження відповідно до норм ст.130 СК України. Отже, справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до\~ст. 128 СК\~справи про визнання батьківства\~\~за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому\~\~особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. З поданої до суду заяви [PERSON] вбачається, що особа, батьківство якої він бажає встановити щодо себе, [PERSON] , є живим на час розгляду справи, та крім того, у наданому суду відзиві останній заперечує щодо встановлення факту його батьківства. Отже, можна припустити, що між сторонами у справі є цивільно-правовий спір, який би підлягав вирішенню у порядку позовного провадження. Суд вважає, що заявник, звернувшись до суду у порядку ст.ст.128, 130 СК України, не визначився із процедурою встановлення (визнання) батьківства, зазначивши одночасно обидва способи для його встановлення (визнання), передбачені СК України, проте не врахував порядок, визначений законодавством. За змістом заяви позивач звернувся із заявою про встановлення (визнання) факту батьківства у порядку окремого провадження та представник заявника підтвердив про це у судовому засіданні. Доцільно зазначити, що оскільки особа, батьківство якого щодо себе хоче встановити заявник, відповідно до ст. 128 СК України відбувається за життя припустимого батька дитини - [PERSON] , то справа підлягає до розгляду у позовному провадженні. Згідно ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, оскільки заявник [PERSON] бажає визнати (встановити) факт батьківства [PERSON] щодо нього, то йому, відповідно, слід звернутися до суду з вимогою про визнання батьківства у порядку позовного провадження, та з посиланням на відповідні норми, що регулюють такий порядок. Також суд вважає доцільним зазначити, що відмова у задоволенні заяви про встановлення (визнання) батьківства не свідчить про відмову у вирішенні у судовому порядку відповідного питання, оскільки [PERSON] не позбавлений можливості звернення до суду із позовом про визнання батьківства у визначеному законом порядку. Відтак, враховуючи наведене вище суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про визнання (встановлення) факту батьківства в окремому провадженні, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити. Частиною 7\~ст. 294 ЦПК України\~встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed