Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, які знаходяться в [ADDRESS] під номером п`ятим, - позивачу. Заповіт був посвідчений другою Вінницькою державною нотаріальною конторою 23 жовтня 1990 року. Позивач спадщину прийняв, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Проте, оскільки була невідповідність частки у поданих документах та записі в Державному реєстрі речових прав, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2016 позов задоволено, визнано в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на 47/100 частки житлового будинку розташованого по [ADDRESS] . Спадкодавиця ще за свого життя розпочала процес приватизації земельної ділянки площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 26.12.2014 року №1964 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у [ADDRESS] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 980 кв.м. На підставі виготовленого проекту відведення земельної ділянки, погодженого відповідними контролюючими службами, 26.06.2015 року Вінницькою міською радою було прийнято рішення №2204 про затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] земельної ділянки (кадастровий номер 0510100000:03:032:0309) площею 1000 кв.м. безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . 11.09.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук Іриною Вікторівною було прийнято рішення за індексним номером 24348043 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права власності за [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:032:0309. Дане рішення як юридичний акт було прийнято після смерті особи, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори для позивача виявилось не можливим. Про це зазначає приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвська С.М. у листі від 09.10.2019, наданому позивачу. У даному листі зазначено, що враховуючи те, що за життя [PERSON] володіла правом власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , а щодо земельної ділянки мала право користування, то відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, [PERSON] , який успадкував зазначене будинковолодіння, на тих же самих умовах набуває право користування зазначеною земельною ділянкою, оскільки державна реєстрація права власності за [PERSON] є нікчемною, у зв`язку з цим не породжує юридичних наслідків. Виходячи з позиції нотаріуса щодо нікчемності державної реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] позивач звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою про скасування рішення державного реєстратора. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року у справі №802/535/17-а позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук Ірини Вікторівни від 11.09.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права власності за [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:032:0309. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 року, апеляційну скаргу державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Левчук І.В. задоволено, постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову, якою в задоволенні позову [PERSON] - відмовлено. Постановою Верховного суду від 28.11.2018 року, в задоволенні касаційної скарги [PERSON] відмовлено, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 року залишено без змін. За висновками Верховного суду, викладеними у Постанові, (п. 35-36), підстави для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень чітко врегульовані нормами Закону №1952-ІV, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають. Аналізуючи норми чинного законодавства, Суд дійшов висновку про відсутність передбаченого законом обов`язку державного реєстратора здійснювати перевірку достовірності даних, зазначених у поданих заявником документах. Позивач не має право іншої можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому звернувся в суд з даним позовом. За таких обставин позивач просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності за земельну ділянку (кадастровий номер 0510100000:03:032:0309) площею 1000 кв.м. цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвської С.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи №2/2015, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , а також витребувано у Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на будинок за адресою: [ADDRESS] . 04 жовтня 2021 року представником відповідача Олексюк Т.С., яка діє на підставі довіреності №54 від 25.01.2021, подано письмові пояснення (вх. №70217) у яких зазначила, що право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі заяви поданої 10.09.2015 року, представником померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності. Таким чином, на думку представника відповідача державна реєстрація речового права на земельну ділянку за померлою [PERSON] є нікчемною та в зв`язку з цим не породжує жодних юридичних наслідків. Крім того, посилаючись на позицію Верховного Суду викладену у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року по справі №343/1048/17 та у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року по справі №362/6164/17, зазначила, що спадкодавець за життя не оформила у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, тому вона не є об`єктом спадкування і не входить до спадкової маси, з огляду на що просила відмовити у задоволені позову. 08 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. надано до суду копію спадкової справи №2/2015, заведеної 19 червня 2015 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 54- 131). 18 жовтня 2021 року Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» надано до суду інвентаризаційну справу на будинок за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2022 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу підготовчого засідання) прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності за земельну ділянку (кадастровий номер 0510100000:03:032:0309) площею 1000 кв.м. цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . 28 січня 2022 року представником позивача [PERSON] адвокатом Чернілевською Р.В. подано до суду письмові пояснення, у яких зазначила щодо необхідності врахування при вирішенні справи правої позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року по справі №752/6593/18 щодо приватизації житлового фонду, згідно якої якщо громадянин, який висловив свою волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на квартиру. Крім того, зауважила, що позивачем у судовому порядку було оскаржено рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за спадкоємцем на земельну ділянку у зв`язку із смертю особи, проте у задоволенні позову було відмовлено, тому реєстрація права власності є чинною. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 січня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Чернілевська Р.В., яка діє на підставі ордера серії АВ №1016853 від 23 липня 2021 року, позовні вимоги, підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 10.01.2022, у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, зазначила, що матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] за життя набула права власності на земельну ділянку, оскільки рішення Вінницької міської ради та реєстрація права власності на земельну ділянку і свідоцтво на право власності видані за довіреністю після смерті [PERSON] , що не породжують у померлої ніяких прав на земельну ділянку. При цьому зауважила, що обраний позивачем спосіб захисту його прав є неналежним, з огляду на що просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, у тому числі, матеріали спадкової справи та інвентаризаційної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 22 грудня 2014 року (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON] належну їй частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, який знаходиться в [ADDRESS] заповіла синові [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних частинах (а.с. 13). Приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Дунаєвською С.М. 19 червня 2015 року заведено спадкову справу на майно померлої [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2/2015 (а.с. 12). [PERSON] 19 червня 2015 року надала заяву про відмову від належної їй частки у спадщині за заповітом, яка залишилася після смерті [PERSON] , на користь спадкоємця за заповітом [PERSON] (а.с. 59) Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року визнано у порядку\~ спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на 47/100 часток будинковолодіння, яке\~ розташоване за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок літ. «А» з наступними технічними характеристиками: коридори 2-1, ІІІ, І, кімнати 2-2, 3-1, 3-2, кухня 2-3, загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 34,6\~ кв.м.; житловий будинок літ. «К»\~ з наступними технічними характеристиками: загальна площа 41,1 кв.м., житлова площа 25,4\~ кв.м., сараї літ. «В», «в», гараж літ. «Т», погреба літ. «п/В», «п/Т», убиральня літ. «Ф», що належало померлій [INFO] [PERSON] . Рішення набрало законної сили 12.07.2016 (а.с. 14-16). Померла [PERSON] за свого життя розпочала процес приватизації земельної ділянки площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Вінницької міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та укладанні договору земельного сервітуту» №1964 від 26.12.2014 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у [ADDRESS] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 980 кв.м. (а.с. 18). На підставі виготовленого проекту відведення земельної ділянки, погодженого відповідними контролюючими службами, 26.06.2015 Вінницькою міською радою було прийнято рішення №2204 про затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] земельної ділянки (кадастровий номер 0510100000:03:032:0309) площею 1000 кв.м. безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Виділено земельну ділянку в окреме будинковолодіння з присвоєнням адреси [ADDRESS] (а.с. 19). 11 вересня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук Іриною Вікторівною було прийнято рішення за індексним номером 24348043 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права власності за [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:032:0309 (а.с.21). Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвська С.М. листом від 09.10.2019 року, відмовила в оформленні спадкових прав на земельну ділянку після померлої [PERSON] , оскільки за життя [PERSON] мала право користування земельною ділянкою, а відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, [PERSON] , який успадкував будинковолодіння, на тих же самих умовах набуває право користування зазначеною земельною ділянкою, оскільки державна реєстрація права власності за [PERSON] є нікчемною, у зв`язку з цим не породжує юридичних наслідків (а.с. 22). Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року у справі №802/535/17-а позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Левчук Ірини Вікторівни №24348043 від 11.09.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права власності за [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:032:0309 (а.с. 23-25). Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 року у справі №802/535/17-а апеляційну скаргу державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Левчук І.В. задоволено повністю, постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нову, якою в задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а.с. 26-28). Постановою Верховного суду від 28.11.2018 року у справі №802/535/17-а скаргу [PERSON] залишено без задоволення, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 року залишено без змін. За висновками Верховного суду, викладеними у Постанові, (п. 35-36), підстави для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень чітко врегульовані нормами Закону №1952-ІV, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають. Аналізуючи норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність передбаченого законом обов`язку державного реєстратора здійснювати перевірку достовірності даних, зазначених у поданих заявником документах (а.с. 29-32). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України\~правоздатність фізичної особи набувається в момент її народження та припиняється у зв`язку зі смертю. Право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 11134469 на підставі заяви поданої 10.09.2015, представником померлої [PERSON] [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності (уповноваженої особи). Відповідно до ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. Враховуючи викладене та те, що [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності виданої померлою [PERSON] , не повідомила Вінницьку міську раду про смерть свого довірителя, рішення Вінницької міської ради № 2204 від 26.06.2015 року про затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності, прийнято після смерті [PERSON] . А тому, суд вважає, що [PERSON] не позбавлений права звернутись до суду з позовом про скасування рішення Вінницької міської ради №2204 від 26.06.2015 на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності земельної ділянки за [PERSON] . В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Такий же висновок щодо підстав для спадкування земельної ділянки сформульовано у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 343/1048/17. Враховуючи те, що рішення Вінницької міської ради № 2204 від 26.06.2015 про затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.09.2015 видано після смерті [PERSON] , а отже остання на момент винесення вказаного свідоцтва не могла реалізувати свій намір на набуття права власності на земельну ділянку, оскільки її цивільна правоздатність припинилась у зв`язку зі смертю. Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, меж заявлених позовних вимог та доводів позову, а також проведеного аналізу наданих доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] права власності на земельну ділянку (кадастровий номер 0510100000:03:032:0309) площею 1000 кв.м., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: dismissed