Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач Дрогобицька міська рада Львівської області в особі уповноваженого представника за довіреністю - Валаги Ю.С. (довіреність № 3-п/5922 від 29.06.2021, засвідчена копія приєднана до матеріалів позовної заяви) 17.12.2021 звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (надійшла до суду 17.12.2021 року, вх. № 23556), в якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Дрогобицької міської ради Львівської області заборгованість у розмірі 52 953, 02 грн. ( п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три грн.), 02 коп., в тому числі: за період з 01.01.2020 по 27.03.2021 в розмірі 33 025, 46 грн. по Договору оренди землі від 27.03.2018; за період з 28.03.2021 по 18.11.2021 в розмірі 19 927, 56 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Судові витрати у справі, які полягають у сплаті судового збору за пред`явлення даної позовної заяви до суду, у розмірі 2 270 грн., позивач просить покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що 27.03.2018 між сторонами було укладено договір оренди землі. Орендодавець - Дрогобицька міська рада надає, а орендар - [PERSON] приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у [ADDRESS] (кадастровий номер 4610600000:01:001:0288). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 250 кв.м., у тому числі: забудовані землі. - 220 кв.м., двір - 30 кв.м.. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 2073 грн. 94 коп. в місяць. За період з 01.01.2019 по 31.12.2019 відповідачем перерахована орендна плата в сумі 26 400 грн.. За період з 01.01.2020 по 27.03.2021 відповідачем кошти не перераховувались, про що свідчить лист Головного управління ДПС у Львівській області № 11869/5/13-01-24-13-10 від 18.10.2021, за що утворилась заборгованість у розмірі 33 025 грн 46 коп., з яких 29 238 грн. 76 коп. - прострочена сума відповідно до договору оренди, 1 083 грн. 84 коп. - 3% річних та 2 703 грн. 62 коп. - індекс інфляції. Крім цього, оскільки строк дії договору оренди землі від 27.03.2018 закінчився, відповідач використовує земельні ділянки комунальної власності з 28.03.2021 без достатніх правових підстав. Вказане свідчить про безпідставне збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за використання таких земельних ділянок. У відповідача за безпідставне користування земельною ділянкою за період з 28.03.2021 по 18.11.2021 утворилась заборгованість у розмірі 19 927 грн. 56 коп.. Відтак, позивач просить позов задовольнити. Відповідач у запропонований судом строк та порядку відзиву на позовну заяву Дрогобицької міської ради Львівської області до нього про стягнення заборгованості не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, котрі стосувалися процесуальних питань й залишилися нерозглянутими, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 17.02.2022, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 09.03.2022 о 09 год. 30 хв.. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 09.03.2022 відкладено розгляд даної справи на 04.04.2022 о 09 год. 30 хв. у зв`язку із відсутністю відомостей у суді про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази. До того ж, інформація про дату, час та місце розгляду справи цієї цивільної справи розміщувалася на офіційній веб-сторінці Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області на ресурсі «Судова влада України» у розділі «інформація для громадян з найменуванням ГРОМАДЯНАМ за посиланням https://dgm.lv.court.gov.ua. Фіксування судового засідання у даній справі технічними засобами відповідно до ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав Дрогобицької міської ради Львівської області за пред`явленими позовними вимогами про стягнення заборгованості, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, судом встановлено, що між Дрогобицькою міською радою Львівської області та [PERSON] було укладено договір оренди землі від 27.03.2018. Орендодавець - Дрогобицька міська рада надає, а орендар - [PERSON] приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:001:0288 (пункт 1.1 Договору). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 250 кв.м., у тому числі: забудовані землі. - 220 кв.м., двір - 30 кв.м. (пункт 2.1 Договору). На земельній ділянці, знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлове приміщення, яке належать орендарю на праві власності (пункт 2.2 Договору). Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 2073 грн. 94 коп. в місяць (пункт 4.1 Договору). Орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 20 числа наступного місяця за звітним, на бюджетний рахунок Дрогобицької міської ради (пункт 4.3 Договору). 27.04.2021 на адресу відповідача направлена вимога № 324/3855 від 21.04.2021 про оплату заборгованості за договором оренди. Як вбачається з листа ГУ ДПС у Львівській області за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 відповідачем перерахована орендна плата в сумі 26 400 грн.., сума боргу станом на 01.10.2021 складає 29 238 грн. 76 коп.. Крім того, враховуючи, що оплата за договором оренди не здійснювалась, сума боргу з індексом інфляції та 3% річних зросла до 33 025 грн. 46 коп.. Судом встановлено й те, що 02.04.2021 на адресу відповідача був направлений лист № 3-24/3159 від 01.04.2021 про те, що строк дії договору оренди землі від 27.03.3018 закінчився 26.03.2021. Позивач проінформував відповідача, що йому необхідно подати заяву на продовження дії договору оренди землі. Проте, кошти перераховані не були, як і не отримано відповіді. Згідно із розрахунку збитків у вигляді не отриманої орендної плати, які завдано Дрогобицькій міській раді Лагодичем М.М. від 18.11.2021 № 318 за період з 28.03.2021 по 18.11.2021 становить 19 927 грн 56 коп.. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України Про оренду землі № 161-XIV від 06.10.1998 року оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: -об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); -дата укладення та строк дії договору оренди; -орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Статтею 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: - не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; - не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (пункт 288.4 статті 288 ПК України). Згідно з частиною 5 статті 5 Закону України Про оцінку земель для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка. Крім того, за змістом статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Аналіз наведених положень ПК України, Закону України Про оцінку земель та Закону України Про оренду землі дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. ПК України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати. З моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 1917/1188/2012 (№826/1291/17)). Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом д частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондиційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондиційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Висновками Верховного Суду, визначених у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, яка прийнята за результатами розгляду подібних правовідносин (п.65)зазначено , що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Висновок суду за результатами розгляду справи. Системний аналіз наведених вище норм у поєднанні із дослідженими судом безпосередньо матеріалами цієї справи дає підстави дійти висновку, що між сторонами у справі виникли відносини, пов`язані із наданням позивачем відповідачеві у найм (оренду) об`єкта нерухомого майна, за користування котрим була встановлена узгоджена сторонами плата. При цьому, обставини з приводу укладення договору оренди нерухомого майна сторонами у цій справі не оспорюються. Оскільки судом встановлено, що відповідач не здійснив позивачеві орендну оплату за користування об`єктом оренди у повному розмірі, у строки та в порядку, котрі встановлені договором оренди від 27.03.2018, зокрема допустив заборгованість з орендної плати у розмірі 52 953 грн. 02 коп., а саме: за період з 01.01.2020 року по 27.03.2021 року в розмірі 33025, 46 грн. по договору оренди землі від 27.03.2018 року; за період з 28.03.2021 року по 18.11.2021 року в розмірі 19 927, 56 грн.безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати котра станом на дату пред`явлення позову до суду, залишається відповідачем несплаченою, то така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, у розмірі 2 270 грн. і підтверджуються оригіналом платіжного доручення від 23.06.2021 № 175, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням позиції позивача з цього приводу, а також в силу задоволення позовних вимог, слід покласти на відповідача. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved