Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Територіальної громади в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку( пай) колективного сільськогосподарського підприємства " ім. Чкалова" в межах території Лісівщинської сільської ради Коростестенського району Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона належним чином прийняла спадщину після смерті матері. Їй стало відомо , що матері належить право на земельну частку(пай) КСП " ім. Чкалова" в межах території Лісівщинської сільської ради. Нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на майновий пай у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку ( пай). Належність спадкодавцю права на відповідну земельну частку (пай) підтверджується довідками Лісівщинської сільської ради та відділу Держгеокадастру в Коростенському районі Житомирської області. В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача , належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з"явився. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. [INFO] в с. Лісівщина Коростенського району Житомирської області у віці 76 років померла мати позивачки - [PERSON] ( копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а.с.6). Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 року , який був чинним на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.124 також чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року №45\\5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном серед іншого можуть бути довідка управління будинками, виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку в період 6 місяців після дня смерті спадкодавця. Позивач у встановлений строк прийняв спадщину , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ( а.с.13) Однак, [PERSON] стало відомо , що її матері також належить право на земельну частку(пай) колективного сільськогосподарського підприємства " ім. Чкалова" , який знаходиться в межах території Лісівщинської сільської ради. Нотаріус позбавлений можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину на майновий пай у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку ( пай). Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право покійного спадкодавця на земельну частку(пай) КСП " ім. Чкалова" , який знаходиться в межах території Лісівщинської сільської ради стверджується довідкою Лісівщинської сільської ради № 455/02-26 від 24.06.2019 року (а.с.15) , відповіддю відділу Держгеокадастру в Коростенському районі Житомирської області № 29-6-0.17-483/113-19 від 15.07.2019 року ( а.с.7) . Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю,набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку(пай). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) вона не отримала. При таких обставинах суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved