Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

У грудні 2021 року ТОВ «Авентус Україна» (далі «позивач») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі «відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 18\~480,00 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне, що\~\~ 19.01.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №1826414 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 12 000 грн. на умовах встановлених договором, зі сплатою процентів за стандартною ставкою 1,80% в день від суми кредиту строком до 18.02.2020 року. Відповідач зобов`язався належним чином виконувати умови договору, виплатити суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі: 18 480 грн. 00 коп., яка складається з 12 000 грн. - тіло кредиту, 6\~480,00 грн. - проценти за користування кредитом строком за 30 днів. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача ТОВ «Авентус Україна» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 40). В судове\~засідання відповідач\~ [PERSON] \~не з`явився\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи вважається\~повідомленим належним\~чином,\~про причини\~неявки не\~повідомив,\~направив до\~суду клопотання\~про звільнення\~його від\~сплати судового\~збору та\~визнання позову\~в частині\~позовних вимог\~щодо стягнення\~заборгованості за\~кредитним договорому сумі 18480,00 грн., у частині стягнення судового збору просив відмовити (а.с.37-38, 46). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Авентус Україна» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (\~ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (\~ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна»\~ є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності відповідно до Нацкомфінпослуг №426 від 28.02.2017 року. 19.01.2020\~\~року між ТОВ «Авентус Україна»\~та [PERSON] було укладено договір позики № 1826414, згідно з умовами якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Встановлено, що вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на офіційному веб-сайті і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку,визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 цього Закону\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З вказаного\~Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі Підписи сторін». Отже, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України) та виходячи з вищезазначеного, договір №1826414 від 19.01.2020 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої\~ЦК України, оскільки він укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення істотних умов договору. Згідно п. 1.3 договору позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою зазначені у п.1.2 цього Договору. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №5533-ВП від 12.11.2021 року (а.с.23), з якої вбачається, що відповідно до договору №ВП-200417-1 від 20.04.2017 року було здійснено за доручення ТОВ «Авентус Україна» переказ 19.01.2020 року на суму 12 000 грн. на карту [PERSON] , номер транзакції в системі\~\~«WayForPay-a- creditplus-5029527. Як вбачається з \~\~договору № 1826414 від 19.01.2020 року (а.с.6-8), строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Пунктом 1.4 даного договору встановлено, що позика надається на 30 днів. Відповідно до п.3.2 договору, передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюються на залишок фактичної заборгованості за кредитом в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4 договору, та в межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідного до розділу 4 цього договору, за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п.5.4 договору відповідач, зокрема, зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені(у разі наявності та інші платежі передбачені договором. Встановлено, що відповідач не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору та на даний час заборгованість за договором\~\~не погашена. Згідно зі ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу\~ст.599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно\~ст. 627 ЦК України\~та відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів\~ст. 638 ЦК України,\~є укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З наданого позивачем розрахунку (а.с.20-22) вбачається, що заборгованість за договором станом на станом на 25.11.2021 року становить в сумі 18\~480,00 грн., з яких: 12 000 грн. - основний борг, 6\~480,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Згідно з\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~\~ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідач відзив з належними, допустимими та достатніми доказами в підтвердження заперечень проти позову та спростування доводів позивача до суду не подав. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані позивачем у справі докази та урахувавши визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, що складає 1135,00 грн., а інші 50 відсотків у сумі 1135,00 грн. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача. Посилання відповідача на ту обставину, що він звільнений від сплати судового збору суд до уваги не приймає, оскільки закон передбачає звільнення від сплати судового збору при звернення особи до суду з позовом, у той час, як [PERSON] до суду з позовом не звертався, а є відповідачем у справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved