Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 20.10.2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося, через протилежність характерів, різні погляди на життя, сімейні обов`язки, ведення спільного господарства. Подальше проживання однією сім`єю неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. 17.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу, які останній не отримавпро що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається повідомлений належним чином. Відзив до суду не подав, з заявами та клопотаннями не звертався. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.10.2015 року виконавчим комітетом відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, між [PERSON] та [PERSON] , 20.10.2015 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 151. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки не змінилося (а.с.5). Від шлюбу сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження виданого серія [NUMBER] (а.с.4). Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, сімейні обов`язки, ведення спільного господарства. Подальше збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113, 235 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved