Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом на ім`я свої малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 14. [PERSON] є батьком її малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, зокрема і майнові права на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] не оформив право власності на зазначений будинок на своє ім`я та не скористався правом, передбаченим ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, і не залишив розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких обставин у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом. З метою реалізації законного права своїх малолітніх дітей на отримання спадщини вона звернулася до Погребищенської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини в інтересах малолітніх дітей та надала всі наявні документи для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. Проте, нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у їй видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відповідно до підпункту 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки позивачка [PERSON] не надала правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з тим, що документи не були виготовлені за життя [PERSON] , який помер [INFO] , то зазначене питання, на думку нотаріуса, має вирішується в судовому порядку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду від її представника - начальника відділу «Погребищенське бюро правової допомоги» Козятинського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги Насінника П.А. надійша заява, в якій він просить позовну заяву розглянути без їхньої участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 33-35). Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився, проте, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що в судове засідання з`явитись не має можливості, позов визнає (а.с.90-93). Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що визнання позову представником відповідача слід прийняти, а позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] за актовим записом № 14, виданим виконавчим комітетом Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 29.10.2018 року (а.с. 11). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 03.01.2020 року № 10 (а.с. 57). Згідно копії довідки Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 03.01.2020 року № 11 разом з [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті разом з ним проживали дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с. 58). [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9, 10). За життя [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається, зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі заповіту, посвідченого секретарем Довгалівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 18.02.2008 року за № 327, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.05.2011 року, зареєстрованим в реєстрі за №1627 (а.с. 6, 60). Проте, померлий [PERSON] за життя не оформив свої спадкових прав, які б підтверджували право власності на вищевказаний житловий будинок. Також, судом встановлено, що згідно із відомостями, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виданому фізичною-особою підприємцем [PERSON] від 28.07.2021 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1964 по 2010 роки (а.с.12-17). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 13.11.2018 державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 379/2018 (а.с. 47-85). З матеріалів спадкової справи № 379/2018 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після смерті спадкодавця шляхом подання заяв до Погребищенської державної нотаріальної контори відмовилися від прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означених заяв (а.с. 49-50). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивачка звернулася до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи було винесено постанову про відмову позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 18-19). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. В ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України регламентовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. В силу положень ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За таких обставин суд вважає, що позивачкою надані належні, допустимі та достатні докази, які в сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують ту обставину, що житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ввійшов до спадкової маси після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. В ч.1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, зважаючи на те, що у [PERSON] існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку, що з метою захисту майнових прав малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за кожним із них необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved