Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

2 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що [INFO] у с. Березівка Радехівського району Львівської області помирає сестра батька позивача - [PERSON] . На випадок своєї смерті і за життя, [PERSON] 16 січня 2013 року склала заповідальне розпорядження, яке посвідчене секретарем Березівської сільської ради Радехівського району і зареєстроване у реєстрі за №3 та, відповідно до якого, належне їй право на земельну ділянку площею 2,2671 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом, серії ЯА №739918 виданим Радехівською райдержадміністрацією 16.09.2005 року, заповіла своїй племінниці [PERSON] . За життя спадкодавець була особою одинокою та за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, а тому проживала разом з позивачем та членами її сім`ї у [ADDRESS] . Оскільки, спадкодавець була особою одинокою та опіку над нею здійснювала виключно позивач одноособово, також здійснила і поховання тітки за власні кошти. Нещодавно нотаріус зауважила, що позивач пропустила визначений законодавцем строк для прийняття спадщини, нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Просить встановити факт, що [PERSON] проживала без реєстрації по [ADDRESS] до дня своєї смерті, тобто до [INFO] разом із [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельні ділянки загальною площею 2,2671 га, що складаються із чотирьох земельних ділянок площами: 0,3853 га із кадастровим номером 4623980600:11:000:0682, 0,8142 га із кадастровим номером 4623980600:10:000:0682, 0,7976 га із кадастровим номером 4623980600:06:000:0682 га та 0,2700 га із кадастровим номером 4623980600:08:000:0682, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.4-7). У судовому засіданні позивач позов підтриммала повністю та просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] скерували суду заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просили розгляд справи проводити без їх участі (а.с.36,39). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися відповідачі. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] у селі Березівка, Радехівського району Львівської області померла [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №2 та підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданого 29.01.2013 року Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.16). Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження позивача, серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження відповідача [PERSON] , серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження відповідача [PERSON] , серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження спадкодавця [PERSON] , серії [NUMBER] (а.с.11-15,17). На випадок своєї смерті і за життя, [PERSON] 16 січня 2013 року склала заповідальне розпорядження, яке посвідчене секретарем Березівської сільської ради Радехівського району і зареєстроване у реєстрі за №3 та, відповідно до якого, належне їй право на земельну ділянку площею 2,2671 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом, серії ЯА №739918 виданим Радехівською райдержадміністрацією 16.09.2005 року, заповіла своїй племінниці [PERSON] (а.с.18). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №739918, виданого 16.09.2005 року головою Радехівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 20.04.2000 року №155 та від 13.05.2002 року №191, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №856, вбачається, що земельна ділянка, площею 2,2671 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.20). Відповідно до довідки №92 виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, тітка [PERSON] - [PERSON] проживала без реєстрації по [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка померла [INFO] . Від імені померлої виконкомом Березівської сільської ради посвідчувався заповіт 16 січня 2013 року за реєстровим номером № 3. На момент смерті померлої [PERSON] разом з нею у житловому будинку по [ADDRESS] , який належав гр. [PERSON] , були зареєстровані: брат - [PERSON] , [INFO] , племінниця - [PERSON] , [INFO] , чоловік племінниці - [PERSON] , [INFO] , дочка племінниці - [PERSON] , [INFO] , син племінниці - [PERSON] , [INFO] , син племінниці - [PERSON] , [INFO] , син племінниці - [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно довідки №219 від 10.03.2021, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, [PERSON] померла [INFO] у селі Грицеволя Радехівського району Львівської області, де і похована за власні кошти. Похованням померлої займалася племінниця - [PERSON] (а.с.21). Як вбачається з довідки №220 від 10.03.2021, видана виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] є зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.26). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66842061 від 13.10.2021, за вказаними параметрами запиту після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інформація відсутня (а.с.52). Окрім цього, факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , не довірити показам яких в суду підстав немає (а.с.55). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved