Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

29.10.2021 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 20.01.2000 року, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , та неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через несумісність характерів. Кожен має власний погляд на сімейне життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Між ними відсутнє порозуміння та взаємоповага. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 01.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 13.12.2021 року провадження в даній цивільній справі було зупинено для примирення подружжя. Ухвалою суду від 14.03.2022 року поновлено провадження у справі. Позивачка телефоном повідомила, що підтримує позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки наданий строк для примирення позитивних результатів не дав. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Заперечень проти позову не надав. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.01.2000 року Кодимською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.03.2003 року. За час сімейного життя сторони мають сина повнолітнього сина [PERSON] , та неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved