Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», в якому просить стягнути з відповідача 39 793,78 гривень, в якості відшкодування вартості ненаданих послуг, відшкодувати моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 20 000 грн, а також покласти на відповідача судові витрати. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.12.2019 року між позивачем та Турагентом ФОП [PERSON] , що діє на підставі доручення від імені відповідача, Туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» укладено Договір на туристичне обслуговування №М3Т/21-RHO19060AC від 20.08.2020 року, відповідно до умов якого Туроператор ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» зобов`язався через Турагента забезпечити надання комплексу туристичних послуг в Грецькій Республіці на острові Родос, які складались з авіаперевезення, розміщення, проживання та харчування в готелі, трансферу та медичного обслуговування. В подальшому, відповідачем було заброньовано та оплачено квитки на авіаперевезення позивача та членів його сім`ї до місця надання туристичних послуг та у зворотньому напрямку, однак, по прибутті, відповідач скасував бронювання розміщення та проживання в готелі, не здійснивши оплату за ці послуги, чим порушив умови договору. В зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань покладених договором, витрати, пов`язані з ненаданими туристичними послугами лягли на позивача, які становили 1 300 Євро, що еквівалентно 39 793,78 гривень згідно з офіційного курсу української гривні до Євро, встановленого НБУ на день подання позовної заяви. Позивач надіслав відповідачу претензію про відшкодування понесених ним збитків, однак, такі не були відшкодовані. Крім цього, стверджує, що позивачу завдано моральну шкоду, яку останній оцінює в розмірі 20 000 гривень, а відтак, просить позов задовольнити. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача позов не визнав, з огляду на його необгрунтованість, зазначивши, що всі претензії, які виникають внаслідок порушення прав туристів на недостовірну інформацію про турпродукт пред`являються до турагента. Обсяг недоотриманої послуги має бути зафіксований в туристичному ваучері та узгоджений з представниками приймаючої сторони. Вказує, що незаселення в готель сталося не з вини туроператора. Також, стверджує, що відсутні правові підстави для повернення коштів позивачу, оскільки у зв`язку з відмовою від замовлення туристичних послуг, грошові кошти, отримані ТОВ «Музенідс Тревел Львів» за реалізований турпродукт перераховано на рахунок туроператора Mouzenidis Travel A.E. Відповідач здійснює діяльність за дорученням останнього, тобто надає посередницькі послуги, а відтак, в нього відсутній обов`язок щодо повернення грошових коштів, які в останнього відсутні, оскільки ТОВ «Музенідс Тревел Львів» отримує лише дохід у виді нагороди та всі кошти перераховуються Mouzenidis Travel A.E. Щодо відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу, зазначив, що такі вимоги недоведені. /а.с.44-75/ Ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. /а.с.33-34/ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Між сторонами існує спір з приводу відшкодування вартості ненаданих туристичних послуг та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» є діяльність туристичних операторів, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. /а.с.32/ Крім цього, судом встановлено, що між замовником [PERSON] та Турагентом ФОП [PERSON] , що діє на підставі доручення від імені Туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», що 25 грудня 2019 року укладено договір на туристичне обслуговування №М3Т/19-RHO19060AC. /а.с.6-8/ Відповідно до Додатку до вказаного вище договору, загальна вартість туристичного продукту складає 58 590 гривень, які позивач сплатив, відповідно до платіжних доручень, наявних в матеріалах справи. /а.с.9-13/ Крім цього, між замовником [PERSON] та Турагентом ФОП [PERSON] , що діє на підставі доручення від імені Туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», 20 серпня 2020 року укладено договір на туристичне обслуговування №М3Т/21-RHO19060AC, зі зміною дати подорожі, що й зазначено в додатку до вказаного договору. /а.с.15-18/ Позивач, відповідно до умов договору отримав підтверджене бронювання авіаквитків, картку застрахованих осіб, туристичний ваучер, які долучені до матеріалів справи. /а.с.19-22/ Відповідно до рахунку-фактури, складаної АТ Александрос Пасаліс, [PERSON] надано послуги з проживання в готелі Алекс Біч, що на острові Родос, Грецька Республіка, вартість яких становила 1320 Євро. /а.с.23-24/ Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про туризм» суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. За правилом ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1.ч.2 ст.20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі змісту ст.611 ЦК України убачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням умов договору однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно із ч.2 ст.30 Закону України «Про туризм», порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Положеннями ч.10 ст.20 Закону України «Про туризм» визначено, що якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Як убачається зі змісту ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Також, ч.1 ст.33 Закону України «Про туризм»» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч.1,ч.2 ст.32 Закону України «Про туризм», за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста. Отже, з аналізу вказаних вище матеріально-правових норм вбачається, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно із ч.13 ст.20 ЗУ «Про туризм», права й обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 ст. 297 якого, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Отже між ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» та ФОП [PERSON] укладено агентський договір по реалізації туристичних продуктів. /а.с.58-62/ За правилом ч.11 ст.20 Закону України «Про туризм», туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Згідно із наведеною нормою закону, саме туроператор, а не турагент, є особою, яка несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Положення статті 20 Закону України «Про туризм» визначають підстави для звільнення туроператора від відповідальності, а саме: якщо невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Таким чином слід зазначити, що будь-які правовідносини, що виникли між ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» та ФОП [PERSON] внаслідок невиконання однією із сторін умов агентського договору не могли вплинути на права позивача, який належним чином виконав умови договору на туристичне обслуговування, сплатив кошти, а послугу не отримав. Спір між туроператором та турагентом може бути вирішений в іншому провадженні. ФОП [PERSON] діяла від імені та за дорученням туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» на підставі агентського договору. Відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор, який у цій справі є ТОВ «Музенідіс Тревел», а відтак, враховуючи те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог в частині відшкодування вартості ненаданих туристичних послуг, оскільки останній надав лише платіжне доручення на підтвердження оплати послуг з організації авіаперевезення /а.с.66/ та лист бронювання готеля /а.с.68/, не надавши платіжного документа, який б підтверджував оплату вартості розміщення та проживання у готелі, а тому з відповідача підлягають стягненню фактично понесені позивачем збитки зі сплати вартості туристичних послуг, в розмірі 39 793,78 гривень, які документально підтверджені позивачем. /а.с.23-24/ Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 20 000 гривень, суд зазначає наступне. Наслідки порушення договору туроператором встановлені статтею 25 ЗУ «Про туризм», відповідно до якої туристи і екскурсанти мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Окрім цього, згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як убачається з п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Встановивши факт неналежного виконання договору відповідачем, беручи до уваги те, що такими діями відповідач порушив нормальний уклад життя позивача, в зв`язку з чим заподіяв моральні й душевні страждання, пов`язані з неможливістю реалізувати придбані туристичні послуги великої вартості, тривалим утриманням та неповерненням коштів, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано неналежним виконанням умов договору. Виходячи із засад розумності та виваженості, з урахуванням тривалості часу моральних страждань, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, з врахуванням принципу справедливості, суд приходить до висновку, що в конкретному випадку розмір такої становить 10000 гривень, що на погляд суду є справедливою сатисфакцією позивачу спричинених відповідачем моральних страждань. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, надаючи попередній розрахунок таких, при цьому не надаючи документального підтвердження факту понесення позивачем судових витрат, а відтак, в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень, оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: partial