Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Перечинського професійного ліцею про визнання незаконним звільнення з посади, поновлення на роботі та зобов`язати укласти строковий трудовий договір. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до наказу директора Перечинського професійного ліцею від 06 вересня 2021 року № 137К її прийнято на роботу на посаду юрисконсульта з випробуванням на строк 3 місяці, це випробовування було узгоджено з подальшим укладенням строкового трудового договору строком на 1 рік. На вказану роботу позивачку було направлено Перечинською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості, в якій вона перебувала на обліку після звільнення з військової служби по закінченню строку контракту в запас. [PERSON] зазначає, що 08 листопада 2021 року наказом Перечинського професійного ліцею від 08 листопада 2021 року № 136 «Про відсторонення від роботи» її відсторонено від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Також зазначає, що 06 грудня 2021 року наказом Перечинського професійного ліцею від 06 грудня 2021 року № 205К «Про звільнення з роботи у зв`язку з закінченням трудового договору» її звільнено з роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Крім цього зазначає, що при укладенні строкового трудового договору до 12 місяців з працівником, який звільнений з військової служби в запас, випробовування не встановлюється, а при встановленні випробовування строком у 3 місяці в його строк не зараховуються дні, коли працівник фактично не працював, незалежно від причини - відсторонення від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. При цьому, оскільки невідповідність її займаній посаді до закінчення строку випробовування встановлена не була, позивачка має право на укладення строкового трудового договору на строк до 1 року на посаду юрисконсульта Перечинського професійного ліцею. Враховуючи викладені обставини, позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. 18 січня 2021 року представник відповідача подала до суду відзив на позов, з якого встановлено, що відповідач не визнає позов у повному обсязі з таких підстав. Так, [PERSON] було направлено на роботу Перечинською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості відповідно до направлення на працевлаштування № 07102108300005001 від 30 серпня 2021 року. Наказом директора Перечинського професійного ліцею 06 вересня 2021 року № 137К позивачку прийнято на посаду провідного фахівця (юрисконсульта) Перечинського професійного ліцею. Вказаним наказом були передбачені умови працевлаштування позивачки, зокрема, в графі «умови прийняття на роботу» зазначено, що вона прийнята на роботу з 06 вересня 2021 року по 06 грудня 2021 року. При укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу (ч. 1 ст. 26 КЗпП). Зазначає, що строк випробування, на який посилається [PERSON] у позовній заяві при прийнятті її на роботу, не встановлювався, оскільки в наказі про прийняття на роботу № 137К від 06 вересня 2021 року відсутні відомості про строк випробування, а тому посилання позивачки на те, що її було прийнято на роботу з випробуванням на строк 3 місяці та це випробування було узгоджено з подальшим укладенням строкового трудового договору строком на 1 рік, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. З наказом № 137К від 06 вересня 2021 року «Про прийняття на роботу» [PERSON] була ознайомлена, про що свідчить її підпис у наказі. 06 грудня 2021 року Наказом № 205К від 06 грудня 2021 року «Про звільнення з роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору» [PERSON] звільнено з роботи, проведено повний розрахунок у день звільнення та видано на руки трудову книжку, про що свідчить її підпис в журналі обліку трудових книжок. Представник відповідача вважає, що звільнення позивачки у зв`язку із закінченням дії строкового трудового договору є наслідком спливу строку дії строкового трудового договору, а не ініціативою роботодавця, а отже підстави для скасування вказаного вище наказу відсутні. При цьому зазначає, що із закінченням строку трудового договору трудові відносини припиняються навіть тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна з сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін, друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин. 24 січня 2021 року позивачка надіслала до суду відповідь на відзив, у якій заперечує проти аргументів, вказаних представницею відповідача у відзиві на позов. Зокрема, зазначає, що її на роботу направляла Перечинська районна філія Закарпатського обласного центру зайнятості на постійну роботу, оскільки Перечинський професійний ліцей функціонує на постійній основі і тимчасовий трьох місячний строк роботи не відповідав і не відповідає її інтересам. Вона не має копії заяви про прийняття на роботу від 06 вересня 2021 року, при цьому не пам`ятає щоб у такій вона зазначала трьохмісячний строк роботи. Строк випробовування, як і однорічний трудовий договір нею помилково було узгоджено усно. Крім цього зазначає, що відсутність щеплення проти Covid-19 не є підставою для звільнення. У судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу в їх відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 43 Конституції України закріплено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Частиною 2 статті 23 вказаного Кодексу передбачено, що строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. 30 серпня 2021 року Перечинською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості [PERSON] було направлено на роботу згідно з направленням на працевлаштування № 07102108300005001. Наказом директора Перечинського професійного ліцею 06 вересня 2021 року № 137К [PERSON] прийнято на посаду провідного фахівця (юрисконсульта) Перечинського професійного ліцею. Вказаним наказом були передбачені умови працевлаштування [PERSON] , зокрема, в такому в графі «умови прийняття на роботу» зазначено, що остання прийнята на роботу з 06 вересня 2021 року по 06 грудня 2021 року. Наказом № 205К від 06 грудня 2021 року «Про звільнення з роботи у зв`язку із закінченням трудового договору» [PERSON] звільнено з роботи днем 06 грудня 2021 року. При цьому, в день звільнення [PERSON] видано на руки трудову книжку, про що свідчить її підпис в журналі обліку трудових книжок. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Верховний Суд у постанові від 06.12.2018 у справі № 757/26016/17-ц зазначив, що порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим, але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений, зокрема, у наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли ознайомлювався з наказом про прийняття на роботу. В цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Роботодавець також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 607/18957/18 (провадження № 61-9295св20) 13 січня 2021 року вказав про це у своїй Постанові. Суд звертає увагу, що відповідно до наказу директора Перечинського професійного ліцею 06 вересня 2021 року № 137К [PERSON] було прийнято на посаду провідного фахівця (юрисконсульта) Перечинського професійного ліцею, яким були передбачені умови працевлаштування останньої, зокрема, в такому в графі «умови прийняття на роботу» зазначено, що позивачка прийнята на роботу з 06 вересня 2021 року по 06 грудня 2021 року. З вказаним наказом була ознайомлена [PERSON] , про що свідчить її підпис у наказі, і такий наказ останньою не оскаржувався після його оформлення. Таким чином, протягом всього строку дії наказу про прийняття на роботу № 137К від 06 вересня 2021 року [PERSON] з моменту ознайомлення з таким та до 06 грудня 2021 року, коли останню було звільнено з посади, така не оскаржувала строковий трудовий договір в частині строку його дії, а отже погодилася в повному обсязі з його умовами, в тому числі погодила визначений відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 КЗпП України строк дії строкового трудового договору, що засвідчила своїм підписом. Отже, з урахуванням викладеного, суд у межах заявлених вимог дійшов висновку, що звільнення [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за закінченням строку трудового договору є правомірним. Відтак, відсутні правові підстави як для поновлення [PERSON] на роботі, так і для задоволення вимоги про зобов`язання директора Перечинського професійного ліцею укласти з позивачкою строковий трудовий договір на 1 рік, оскільки з урахуванням наведених норм права обов`язку зі сторони роботодавця укладати новий трудовий договір строком на один рік після завершення дії іншого строкового трудового договору чинним законодавством не передбачено. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed