Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Плужненської сільської ради, [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла його мама [PERSON] . За життя на ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0238841 від 02 грудня 1996 року на підставі розпорядження Ізяславської РДА № 111 від 22 травня 1996 року, яка перебувала у колективній власності КСП «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, розміром 2,44 га в умовних кадастрових гектарах, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак оригінал вказаного сертифіката було втрачено. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на право на вказану земельну частку (пай). Позивач разом із відповідачем [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Однак у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] не може оформити свої спадкові права на належне спадкодавцеві [PERSON] майно, тому позивач і звертається з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 17 січня 2022 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дацишина М. В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. Представник Плужненської сільської ради на адресу суду подав заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, в якій також зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 19 липня 2013 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Ізяслав Хмельницької області, актовий запис № 22. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Борисівською сільською радою Плужненського району Хмельницької області 09 жовтня 1958 року, а також відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Борисівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 26 жовтня 1971 року, батьками сторін являлися [PERSON] та [PERSON] . Відповідно довідки про укладення шлюбу № 84, виданої відділом ЗАГС адміністрації Горнозаводского муніципального району Пермського краю РФ по адміністрації с. Медведка Горнозаводского району 27 березня 2013 року, відповідач уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з даними довідки Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 17 січня 2014 року № 8 на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , остання проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Інших осіб у вказаному будинку зареєстровано не було. Із повідомлення Відділу в Ізяславському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02 березня 2021 року № 97-22-0.25-203/161-21 вбачається, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Борисівської сільської ради дійсно є запис щодо отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] серії ХМ № 0238841, реєстраційний номер 841, площа 2,44 в умовних кадастрових гектарах. Із повідомлення завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвої А. П. від 13 березня 2021 року № 267/02-14 та копій матеріалів спадкової справи № 41/2014 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу за № 41/2014 на підставі заяв про прийняття спадщини від спадкоємців першої черги за законом - сина померлої [PERSON] та дочки [PERSON] . Інших заяв не надходило. Видати свідоцтво про право на земельну частку (пай) немає можливості в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця. Крім того, із досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 675/885/21 вбачається, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2021 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право на Ѕ земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності КСП «Полісся», що на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, площею 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказане судове рішення набрало законної сили 21 вересня 2021 року. З оголошення у газеті «Партнер», випуск № 10 (1243) від 11 березня 2021 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 023884 на ім`я [PERSON] , вважається недійсним у зв`язку з його втратою. Відповідно до п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1274 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину в установленому законом порядку. Однак належним чином оформити своє право на вказану земельну частку (пай) у порядку спадкування не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, в тому числі і на право на земельну частку (пай), яка залишилась після її смерті, спадкоємцем якої за законом є він. Однак належним чином оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який засвідчує дане право, втрачений. За таких обставин позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved