Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

позивач 19.10.2021 року звернувся до суду із позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз» №1 від 04.10.2021, визнати протиправним та скасувати наказ АТ «Львівгаз» №39-к/тм від 30.07.2021 «Про оголошення догани», вирішити питання судових витрат. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що він працює на посаді інженера з метрології лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології АТ «Львівгаз». Наказом АТ «Львівгаз» №39-к/тм від 30.07.2021 року йому оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, а саме те, що він 30.06.2021 не надав на вимогу безпосереднього керівника - начальника лабораторії - [PERSON] та в.о. головного метролога [PERSON] журналу письмового обліку отримання та видачі промислових лічильників газу. 21.09.2021 він звернувся із заявою до комісії з трудових спорів АТ «Львівгаз» з вимогою визнати протиправним та скасувати наказ АТ «Львівгаз» №39-к/тм від 30 липня 2021 року «Про оголошення догани». Однак, рішенням комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз» від 04.10.2021 вирішено відмовити в задоволенні заявлених вимог, а наказ №39-к/тм від 30 липня 2021 року залишити в силі. Вважає рішення комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз» №1 від 04.10.2021 та наказ АТ «Львівгаз» №39-к/тм від 30.07.2021 «Про оголошення догани» такими, що підлягаюють скасуванню, оскільки в порушення вимог закону є не вмотивованими, не обгрунтованими, прийнятими відповідачами без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття та за відсутності законних підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності з огляду на те, що він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни, працював чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконував розпорядження роботодавця, додержувався трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставився до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відмовлено у клопотанні [PERSON] про розгляд справи в загальному позовному провадженні. 15.11.2021 на адресу суду надійшов відзив представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» - адвоката Вук У.І., в якому відповідач позовні вимоги заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. Зазначає, що підставою для оголошення догани [PERSON] стало невиконання вказівки начальника лабораторії [PERSON] та в.о. головного метролога [PERSON] , що є порушенням посадової інструкції. Службове розслідування, його висновки не є підставою для оголошення догани, яку оскаржує [PERSON] , тому, представник вважає, що ці доводи позивача не стосуються предмета спору, а є лише намаганням змістити акцент суду з основного порушення - невиконання вказівок керівника. [PERSON] працює у відділі лабораторних вимірів Управління метрології. Керівником відділу є [PERSON] , керівником управління - [PERSON] Позивач щоденно від них отримує завдання, які повинен виконувати згідно з своєю посадовою інструкцією, проте 30.06.2021 отримане доручення не виконав. Затребуваних документів 30.06.2021 так і не було надано. З приводу цього і було написано службову записку та винесено наказ «Про оголошення догани». Звертає увагу, що в самій позовній заяві [PERSON] не заперечує факту невиконання вказівки свого безпосереднього начальника щодо надання журналів обліку, прийому та видачі промислових лічильників газу. Вважає, що Товариство виконало вимоги ст. 149 КЗпП України щодо отримання пояснень від [PERSON] . Щодо рішення Комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз» №1 від 04.10.2021 про залишення в силі наказу про оголошення догани [PERSON] , то вважає таке рішення обгрунтованим у зв`язку із наявністю підстав для оголошення догани [PERSON] . Просить відмовити у задоволенні позову. 16.11.2021 на адресу суду надійшов відзив Комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз», в якому голова комісії по трудових спорах [PERSON] зазначив, що позовну заяву вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. На його думку, рішення Комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз» складено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 227 КЗпП України. Окрім того, зазначає, що КЗпП не містить вимоги щодо зазначення у рішенні інформації про поіменне голосування членів Комісії по трудових спорах. Вказав, що Комісія по трудових спорах відмовила [PERSON] у задоволенні клопотання про відвід члена комісії [PERSON] , проте зазначив, що по усіх питаннях, що ставились на голосування протягом розгляду комісією трудового спору за заявою [PERSON] , голос [PERSON] не мав вирішального значення для результатів голосування. В голосуванні за прийняття рішення по суті трудового спору [PERSON] участі не брав, оскільки був відсутній на засіданні комісії. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви. 23.11.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», подана позивачем. У такій [PERSON] зазначив, що на його думку, відповідачем не спростовано доводів, викладених в позовній заяві щодо невиконання вимоги відділу економічної безпеки. Ставить під сумнів існування Акту про відмову у наданні пояснень від 28.07.2021 року. Вважає, наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є невмотивованим та грунтується лише на підставі службової записки в.о. головного метролога [PERSON] та акту про відмову у наданні пояснення. Також додав, що йому на час надання службових записок [PERSON] з вимогами не було відомо про наказ АТ «Львівгаз» №236-к/тр від 23.11.2020, яким передбачено [PERSON] доплату за виконання обов`язків головного метролога. Одночасно позивач подав відповідь на відзив комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз», у якому вказав на порушення процедури розгляду комісією його заяви. Від представника відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 30.11.2021 року та 07.12.2021 року надійшли заперечення на відзив, у яких вона просить в позові [PERSON] відмовити повністю. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 17.12.2021 року клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено, у справі призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що відділ економічної безпеки постійно проводить перевірки, внаслідок яких зупиняється робота лабораторії. Вважає перевірки неправомірними, оскільки в положенні про ВЕБ нічого не вказано про такі. На думку позивача, він не відмовлявся надати документи 30.06.2021 року, оскільки вказав, що погодиться надати документи, якщо представники ВЕБ вийдуть з приміщення. Зазначив, що не знав, про які журнали йдеться, та звернувся до свого керівника [PERSON] за роз`ясненнями. Додав, що 07.07.2022 року надав документи для перевірки. Пояснення в нього ніхто не вимагав. В документообіг товариства надійшла задача, яку він виконав. Вважає, що не був дотриманий процесуальний порядок притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Представник [PERSON] адвокат Семків В.В. у судовому засіданні зазначив, що вважає незаконним наказ про оголошення догани, а тому такий був оскаржений до комісії з трудових спорів. Рішення комісії вважає необгрунтованим, оскільки у такому відсутня мотивація. Зазначив, що роботодавцем позивачу не забезпечено сприятливих умов для роботи. 30.06.2021 року під час проведення перевірки [PERSON] вимагав надати документи, на підставі яких здійснюється перевірка. Також додав, що документи все таки [PERSON] були надані. Зазначив, що підставою для винесення наказу про оголошення догани стали не матеріали службового розслідування, а службова записка головного метролога. Фізично пояснень від [PERSON] ніхто не вимагав. Щодо повноважень [PERSON] , то на його думку, відповідний наказ стосується лише доплати [PERSON] за виконання обов`язків головного метролога, та не є наказом про встановлення таких обов`язків. Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у діях [PERSON] , на його думку, немає складових дисциплінарного проступку. Вважає, що [PERSON] перевищив службові повноваження, вказавши свою посаду «в.о. головного метролога», і заявивши клопотання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що не передбачено його посадовою інструкцією. Роботодавець [PERSON] особисто не відбирав в останнього пояснень та не доручав таких дій нікому. Усні пояснення позивач надав. Зауважив, що акт про відмову від надання пояснень підписаний двома особами, а не трьома. Також зазначив, що журнали письмового обліку отримання та видачі промислових лічильників не передбачені номенклатурою справ Товариства. Представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» адвокат Вук У.І. у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] 30.06.2021 року на вимогу [PERSON] та [PERSON] не надав журналів обліку, виконання вказівок керівників передбачено посадовою інструкцією позивача. В останнього намагалися отримати пояснення, про що свідчить переписка в документообігу Товариства. Зазначила, що підставою винесення наказу про оголошення догани стала службова записка, а тому, вважає, що висновки службового розслідування не стосуються предмету цього спору. Представник відповідача Комісії по трудових спорах у судові засідання не з`явився, про час та місце судових засідань Комісія була належним чином повідомлена. Враховуючи наведене, положення ст.223 ЦПК України, позицію учасників з цього питання, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника Комісії. Заслухавши вступне слово позивача та його представників, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ч.1 ст.3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення. Відповідно до вимог ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень передбачені главою Х КЗпП України. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації. За приписами ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Так, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України. Виходячи з викладеного, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. Судом встановлено, що наказом №39-к/тм від 30.07.2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» «Про оголошення догани» [PERSON] інженеру з метрології лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів Управління метрології (територіальна ознака м.Львів), оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, а саме: [PERSON] 30 червня 2021 року не надав на вимогу безпосереднього керівника - начальника лабораторії [PERSON] та в.о. головного метролога [PERSON] журнал письмового обліку отримання та видачі промислових лічильників газу, що є невиконанням вказівки керівника та порушенням п.3.20 Посадової інструкції інженера з метрології лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів управління метрології. Підставою видання наказу є службова записка в.о. головного метролога [PERSON] , Акт про відмову в наданні пояснення від 28.07.2021 року. [PERSON] ознайомлений з наказом 02.08.2021 (а.с.11). Начальником лабораторії [PERSON] складено службову записку Сз-4654-0721 від 28.07.2021, згідно з якою просить притягнути до дисциплінарної відповідальності інженера з метрології [PERSON] за ненадання йому, як безпосередньому керівнику журналу письмового обліку отриманих та виданих промислових лічильників (а.с. 32). Із акту про відмову від надання пояснень (матеріалів) від 28.07.2021 вбачається, що даним актом засвідчено факт відмови від надання пояснень з боку інженера метрології [PERSON] . Згідно з даним актом в графі зміст вимог, які не було виконано, зазначено: в наданні пояснення [PERSON] було відмовлено та взамін було висунуто наступні вимоги: надати положення про проведення службових розслідувань та наказ, яким його було затверджено, присутність всіх членів комісії (а.с. 24). Не погодившись із наказом про оголошення догани, позивач [PERSON] подав заяву до Комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз» із проханням визнати протиправним та скасувати наказ «Про оголошення догани» (а.с.116-118). Рішенням Комісії по трудових спорах від 04.10.2021 Про результати розгляду трудового спору про визнання протиправним та скасування наказу від 30.07.2021 №39-к/тм про оголошення догани [PERSON] вирішено відмовити [PERSON] в задоволенні заявлених вимог, наказ від 30.07.2021 №39-к/тм про оголошення догани інженеру з метрології лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів відділу лабораторних вимірів управління метрології [PERSON] - залишити в силі (а.с. 165). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює в АТ «ОГС» Львівгаз» на посаді слюсара КВП і автоматики. [PERSON] є його безпосереднім керівником та його робоче місце знаходиться в лабораторії з повірки лічильників. Подій 30.06.2021 року він добре не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Може повідомити, що в цей день в приміщенні лабораторії відбулася сварка, розмову він чув уривками, так як був зайнятий своєю роботою. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він близько 30 років пропрацював в АТ «Львівгаз», був начальником лабораторії з повірки лічильників. [PERSON] біля 5 років працював під його керівництвом. На підприємстві існує служба внутрішньої економічної безпеки. 30.06.2021 року працівники ВЕБ прийшли з перевіркою без попередження. [PERSON] подзвонив [PERSON] та розповів про ситуацію, після чого він спустився в лабораторію. Також туди прийшов [PERSON] [PERSON] була надана вказівка надати документи для перевірки, на що останній відповів, що надасть журнали [PERSON] і [PERSON] . Коли працівники ВЕБ пішли, відразу журнали йому були надані позивачем. Службову записку йому було сказано написати [PERSON] . Із скаргами на дії останнього [PERSON] нікуди не звертався, не повідомляв, що журнали обліку йому були надані позивачем 30.06.2021 року. [PERSON] підтвердив, що пояснення у [PERSON] відбирав головний метролог [PERSON] у його присутності. Акт про відмову від надання позивачем пояснень підписаний [PERSON] , його не змушували такий підписувати. Щодо витребовуваних журналів обліку, пояснив, що такі існують з першого дня роботи, не передбачені ніякими документами, однак в них ведеться облік лічильників, та здійснюються відповідні записи. Додав, що на час розгляду справи він звільнений з роботи, з приводу цього у нього існує конфлікт з роботодавцем. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він 16 років працює в АТ «Львівгаз», 2,5 років - в Управлінні метрології. Він виконує обов`язки головного метролога, є керівником відділу метрології, що включає відділ лабораторних вимірів. Зазначив, що усі працівники знали, хто він, виконували його вказівки як в.о. головного метролога та жодного разу не виникало питань щодо функцій, які він здійснює на підприємстві. [PERSON] є працівником лабораторії, що діє в структурі управління метрології. Управління контролює, щоб не було крадіжок газу. Своєчасне виявлення недоліків в роботі лічильника, дозволяє уникнути втрати газу, а відтак втрати державних коштів у великих розмірах. У зв`язку з цим, важливим є чіткий облік лічильників. 30.06.2021 року працівниками ВЕБ здійснювалась позапланова перевірка з метою встановлення відповідності зареєстрованих лічильників згідно журналів та фактично наявних. [PERSON] попросили надати журнали, однак він відмовився. [PERSON] повідомив [PERSON] , що журнали [PERSON] не надані. Свідок [PERSON] особисто просив надати такі журнали, та [PERSON] знову відмовився. У зв`язку з цим перевірку не змогли провести. Витребовувані журнали були надані позивачем протягом тижня, однак свідок зазначив, що суть перевірки полягала у звірянні даних на момент проведення такої. З [PERSON] вони зустрічалися в лабораторії для надання пояснень позивачем. Додав, що ні письмових, ні усних пояснень він не отримав. Заперечив, що він примушував [PERSON] писати службову записку, зазначив, що просив останнього відобразити у такій послідовність подій, тиску на нього не чинив, а підставою наказу про оголошення догани стала службова записка [PERSON] . Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Зазначені положення законодавства кореспондуються також із роз`ясненнями, наданими Пленумом ВСУ судам України у п.2 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». Вирішуючи спір, суд повинен установити чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Суд, вивчивши посадову інструкцію інженера з метрології Лабораторії з повірки лічильників, обчислювачів, коректорів та перетворювачів Відділу лабораторних вимірів Управління метрології затверджену головою правління АТ «Львівгаз», встановив, що згідно із п. 3.20 інженер з метрології повинен своєчасно і якісно здійснювати виконання наказів, розпоряджень по товариству, завдання і вказівки, доручення безпосереднього керівника-начальника Лабораторії з повірки лічильників та Головного метролога. До посадових обов`язків також належить ведення письмового і електронного обліку отриманих і виданих промислових лічильників газу, виписаних актів технічного обстеження та обслуговування, актів встановлення пломб після повірки або ремонту, отриманих і виданих номерних пломб (п.3.4 Інструкції)(а.с.87-91). Суд враховує, що даною посадовою інструкцією не передбачено права вимагати від безпосереднього начальника чи головного метролога будь-яких документів на підтвердження правомірності планових чи позапланових перевірок, а також виконання завдань, вказівок та доручень керівників за певних умов. Також судом досліджено Положення про відділ економічної безпеки, згідно з яким до обов`язків та функцій ВЕБ належить участь у комісіях, планових комплексних ревізіях, позапланових перевірках фінансово-господарської діяльності структурних підрозділів товариства (а.с. 132, зворотній бік аркуша). Судом встановлено, що 30.06.2021 року журнали для перевірки [PERSON] на вимогу його безпосереднього керівника [PERSON] та головного метролога [PERSON] не були надані. При цьому, суд критично оцінює пояснення свідка [PERSON] в частині, що журнали обліку йому були надані [PERSON] ще 30.06.2021 року, оскільки такі суперечать поясненням самого позивача та іншим доказам у справі. Суд відхиляє доводи позивача та його представників про те, що журнали письмового обліку отримання та видачі промислових лічильників газу не передбачені номенклатурою товариства, а тому [PERSON] не зобов`язаний був їх надавати та взагалі не знав, про які журнали йдеться, а тому звернувся за роз`ясненнями до [PERSON] . Виходячи із пояснень сторін, допитаних свідків, письмових матеріалів, облік лічильників у таких журналах використовувався на підприємстві протягом тривалого часу, а позивач особисто вносив до них записи, що він підтвердив у судовому засіданні. Свідок [PERSON] заперечив, що [PERSON] звертався до нього за будь якими роз`ясненнями з цього приводу, так як, з його слів, всім відомо, що це за журнали. Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що безпосереднім керівником [PERSON] чітко не було вказано, в який термін [PERSON] мав виконати його вимоги про надання журналів, та про те, що такі журнали ним були надані 07.07.2021 року. Виходячи із контексту ситуації, яка склалася 30.06.2021 року - проведення перевірки, вимоги працівників ВЕБ, [PERSON] , а згодом [PERSON] про надання журналів, обов`язків посадової інструкції [PERSON] , якою передбачене своєчасне та якісне виконання наказів, розпоряджень безпосереднього начальника, часу, який пройшов від вимоги до її виконання, суд вважає такі доводи необгрунтованими. Доводи позивача про те, що йому було невідомо про покладення обов`язків головного метролога на [PERSON] суперечать доводам його позовної заяви, у якій [PERSON] вказав, що 07.07.2021 року надав [PERSON] журнали, оскільки останній є його безпосереднім начальником. Крім цього, обгрунтовуючи свою відмову надати журнали 30.06.2021 року, [PERSON] не посилався на те, що йому було невідомо про те, що [PERSON] є головним метрологом. Посадовими особами відповідача було проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 29.07.2021 року. Так, згаданим висновком встановлено, що «в результаті відмови від надання журналів, комісія не змогла провести звірку наявних лічильників та законність їх перебування в лабораторії, а раптова перевірка була зірвана» (а.с.127-128). Таким чином, в діях [PERSON] встановлено наявність порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани. Кодекс законів про працю України, передбачаючи, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, не визначає порядку та процедури відібрання таких пояснень. Положення про проведення службового розслідування по АТ «Львівгаз» його відділенням, дочірнім підприємствам, структурним підрозділам, товариствам не передбачає, що передумовою надання пояснень особою, стосовно якої проводиться службове розслідування, є ознайомленням з цим Положенням, наказом, яким його було затверджено, присутність всіх членів комісії, а відтак доводи позивача в цій частині є необгрунтованими (а.с.138-142). Суд вважає, що [PERSON] було надано можливість надати пояснення, як через систему документообігу товариства відповідача (а.с.93), так і особисто, що позивач не заперечує та зазначають свідки [PERSON] та [PERSON] , однак він такою можливістю не скористався. При цьому, суд враховує висновки ВС, викладені у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 341/1751/17, постанові від 27 травня 2020 року у справі № 750/5598/17 та постанові від 06 листопада 2020 року у справі № 367/682/18-ц, згідно із якими невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами». Тобто, відсутність письмових пояснень працівника сама по собі не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення. Наявність у матеріалах справи Комісії по розгляду трудових спорів двох актів про відмову від надання пояснень, які засвідчують одні і ті ж обставини, не спростовує цього факту та не може бути підставою для скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення (а.с.146,152). Суд не оцінює доводи позивача про неправомірність ведення відеоспостереження у приміщеннях товариства відповідача, неповідомлення його про таку відеофіксацію, оскільки такі не є предметом розгляду цієї справи. Щодо рішення комісії по трудових спорах АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» №1 від 04.10.2021 року, то суд зазначає наступне. В межах розгляду трудового спору комісією на розгляд комісії було поставлено заявлене [PERSON] клопотання про відвід голови комісії [PERSON] та одноголосно у заявленому відводі було відмовлено. Суд враховує, що [PERSON] не брав участі у засіданні комісії 04.10.2021 року, не приймав у часті у голосуванні за результатами розгляду трудового спору, крім [PERSON] у засіданні брали участь його представники, та вважає, що права та інтереси [PERSON] під час розгляду спору комісією не були порушені. Доводи про відсутність описової та мотивувальної частини у рішенні комісії суд вважає необгрунтованими, а відсутність інформації з поіменного голосування - таким, що не впливає на суть прийнятого рішення, оскільки таке було прийняте більшістю голосів відкритим голосуванням. За наведених обставин, суд доходить висновку, що позивачем не доведено та не представлено належних, достовірних та достатніх доказів порушення відповідачем його законних прав та інтересів при винесенні наказу від 30.07.2021 №39-к/тм «Про оголошення догани». Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не був порушений порядок застосування дисциплінарного стягнення, визначений ст.149 КЗпП України, оскільки воно застосовано уповноваженою посадовою особою, перед його застосуванням позивачу надавалась можливість надати відповідні письмові пояснення, вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого порушення трудової дисципліни, а тому, відсутні підстави для його скасування. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування Рішення комісії по трудових спорах АТ «Львівгаз» №1 від 04.10.2021 та визнання протиправним та скасування наказу АТ «Львівгаз» №39-к/тм від 30.07.2021 «Про оголошення догани» є недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст.141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed