Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

[PERSON] , за підписом свого представника - адвоката Басай М.М., звернувся до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5755, вчинений 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В. щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» 40 806,76 грн; застосувати поворот виконання шляхом повернення [PERSON] коштів стягнутих приватним виконавцем Гречин Н.В. на примусове виконання виконавчого напису №5755 від 07.05.2021. В обґрунтування позову зазначено, що 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №5755, яким стягнуто з позивача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №2001237439601 від 08.02.2019. Про факт наявності виконавчого напису позивач дізнався з дій приватного виконавця Гречин Н.В., якою на примусове виконання спірного виконавчого напису, відкрите виконавче провадження ВП 65830644. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з моменту вчинення, оскільки він вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме нотаріус не пересвідчився, що вказана заборгованість не є безспірною. Окрім того виконавчий напис вчинено на підставі Переліку, який передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який між ним та відповідачем не укладався. Оскільки виконавчий напис №5755 від 07.05.2021, виданий приватним нотаріусом Грисюк О.В. є повною мірою протиправним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчинення, то стосовно вже стягнутих приватним виконавцем грошових коштів просить застосувати поворот виконання передбачений ст. 444 ЦПК України. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.11.2021 провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. 23.12.2021 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області підготовче судове засідання відкладено. 25.01.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області підготовче судове засідання відкладено. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.02.2022 відкладено підготовче судове засідання з метою належного повідомлення третьої особи, продовжено строк підготовчого судового провадження на 30 днів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.03.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] - адвокат Басай М.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню АТ «Перший Український Міжнародний Банк» визнає. Третя особа приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, пояснення щодо позову до суду не надходили. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, пояснення щодо позову до суду не надходили. Враховуючи думку сторін викладену в заявах, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як встановлено судом, 07 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 5755, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк»заборгованості за кредитним договором 2001237439601 від 08 лютого 2019 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, та [PERSON] , за період з 30 липня 2020 року по 19 лютого 2021 року в розмірі 40 306 грн 76 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 363 грн 63 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8 484 грн 21 коп., строкова заборгованість за сумою кредиту - 27 215 грн 41 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 243 грн 51 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмір 500 грн 00 коп., яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 40 806 грн 76 коп. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі зазначеного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. 16.06.2021 відкрито виконавче провадження №65830644 з примусового виконання виконавчого напису №5755, виданого 07.05.2021 приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості заборгованість в розмірі 40 806 грн 76 коп.. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядок). Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено певні умови вчинення виконавчих написів. Так, зокрема нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція суду відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він не погоджується із сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, оскільки ним кредитні кошти за кредитний договір №2001237439601 від 08 лютого 2019 року виконаний в повному обсязі, заборгованість за ним відсутня, а тому наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою. В матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість встановити, чи дійсно на момент вчинення приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.виконавчого напису за реєстровим номером 5755, боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк»до суду таких доказів надано не було. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В матеріалах справи відсутні відомості про направлення АТ«Перший Український Міжнародний Банк» боржнику [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №2001237439601 від 08.02.2019, а відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до суду таких доказів надано не було. Крім того, як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172. Між тим, як зазначено вище, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Згідно п. 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом. Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22 лютого 2017 року, отже і постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратила чинність з цього дня. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між позивачем та банком у простій письмовій формі. Отже, вчинивши 07 травня 2021 року спірний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5755, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк»заборгованості за кредитним договором №2001237439601 від 08 лютого 2019 року, що укладений між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, та [PERSON] за період з 30 липня 2020 року по 19 лютого 2021 року в розмірі 40 306 грн 76 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 363 грн 63 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8 484 грн 21 коп., строкова заборгованість за сумою кредиту - 27 215 грн 41 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1 243 грн 51 коп. та 500 грн 00 коп. за вчинення виконавчого напису, а всього загальною сумою 40 806 грн 76 коп. приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.не дотримано встановленої процедури вчинення таких написів, що потягло порушення законних прав позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням приписів Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннює законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про застосування, на підставі ст. 444 ЦПК України, повороту виконання шляхом повернення [PERSON] коштів стягнутих приватним виконавцем Гречин Н.В. на примусове виконання виконавчого напису №5755 від 07.05.2021, суд виходить з такого. Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою ст. 444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення, постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти або вилучене його майно на користь стягувача. Відповідно до ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його не чинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Конституційний суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведеної норми закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. Особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення. Разом з тим, до спірних правовідносин за вимогами заяви не можуть бути застосовані норми ст. 444 ЦПК України, оскільки у вищевказаному виконавчому провадженні сума заборгованості стягувалася не на підставі судового рішення, а на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, тобто у справі відсутнє судове рішення, про поворот виконання якого суд може застосувати положення ст. 444 ЦПК України, оскільки така норма підлягає застосуванню виключно до судового рішення, що скасовано у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача [PERSON] про поворот виконання виконавчого напису №5755 від 07.05.2021не ґрунтується на нормах процесуального права та не підлягає задоволенню. Крім того, слід зазначити, що судом невідкладно після подачі заяви про забезпечення позову було вжито заходи забезпечення позову з підстав зупинення стягнення грошових сум за вищевказаним виконавчим написом. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб приватного нотаріуса Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н,В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, позивач згідно довідки серії СМЕ №0220833 являється інвалідом І групи, відтак відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільнений від оплати судових витрат, відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті позивачем при поданні позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог та судовий збір, який підлягав сплаті позивачем при поданні зави про забезпечення позову.

Outcome: partial