Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що: -27 травня 2019 року відповідачем отримано в позику грошові кошти в розмірі 100000грн., які той\~ зобов`язувався повернути йому до 10 липня 2019 року; -факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується оригіналом розписки від 27 травня 2019 року, на підставі якої відповідач зобов`язувався повернути йому суму боргу до 10 липня 2019 року, а в разі неналежного виконання взятого зобов`язання сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу /за кожен день прострочення/; -свої зобов`язання відповідач не виконав, на його зауваження щодо повернення суми боргу не реагував та уникав вирішення питання по суті в добровільному порядку; -відповідно до умов договору відповідач станом на 10 жовтня 2020 року заборгував йому суму - 2293600грн., яка складається з наступного: -100000грн. сума основного боргу; -5% пені за кожний день прострочення, що становить 2190000грн. (кількість прострочених днів станом на 10 жовтня 2020 року - 438);\~\~\~\~\~ -3% річних 3600грн., звернувся з позовом до суду та просить: стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 300000грн.; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. 15 грудня 2021 року позивач уточнив формулювання заявленої позовної вимоги та просив: частково задовольнити позов, стягнувши з відповідача грошові кошти в сумі 300000грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву /а.с.20-21,32/, в якій уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивача. Ніяких інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.31/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивача, представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України: на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позивачем [PERSON] надано суду доказ, яким є оригінал розписки /а.с.26/, згідно якої 27 травня 2019 року відповідач [PERSON] отримав від нього в позику 100000грн. /а.с.7/, узявши на себе зобов`язання повернути суму позики в строк до 10 липня 2019 року. В разі несплати ним суми позики відповідач зобов`язався виплатити позивачу пеню в розмірі 5% від суми за кожен день прострочення /а.с.26/. Таким чином, суд вважає, що між сторонами 27 травня 2019 року був укладений договір позики на суму 100000грн. Умови договору позики відповідачем [PERSON] виконані не були, оскільки в зазначений в розписці строк до 10 липня 2019 року він не повернув позивачу суму позики. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача: -пені в розмірі 5% від суми позики за кожен день прострочення, тобто, як рахує позивач, - за 438 дня, що складає 2190000грн. /100000грн. х 0,05% х 438днів = 2190000грн./; -три проценти річних від простроченої суми 3600грн. /100000грн. х 0,03% : 365днів х 438днів = 3600грн./.\~ Виходячи з вищевказаного, загальна сума за договором позики, яка б підлягала стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2293000грн.00коп., яка складалася з: -суми позики 100000грн.; -пені в розмірі 5% від суми позики за кожен день прострочення, - 2190000грн.; -трьох процентів річних від простроченої суми 3600грн.. Але, враховуючи, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу тільки в загальному розмірі 300000грн., а суд, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає справи тільки в межах заявлених вимог, суд вважає, що загальна сума за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 300000грн.. Згідно квитанції №1053020103 від 30 жовтня 2020 року /а.с.3/ - позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3000грн.00коп, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved