Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Позивач подала до суду заяву, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер в с. Соколів [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданим 16.01.2019 року виконавчим комітетом Великосілківської сільської ради Кам`янка- Бузького району Львівської області) , є батьком [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , також просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , згідно з реєстраційним посвідченням серія [NUMBER] від 03.07.2001р. виданим Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації; визнати за [PERSON] право власності на: житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , згідно з свідоцтвом про право власності на будівлі, видане Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації, від 26.08.1997р.; на земельну ділянку загальною площею 1,2805 га, для сільськогосподарського використання (згідно Класифікації видів цільового призначення земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю, серія І-ЛВ №073391 виданого 21.05.2021 року, та на земельні ділянки загальною площею 0,7018 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту про право приватної власності на землю, серія III-ЛВ №010206 виданого 17.01.2003 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] виданим 16.01.2019 року виконавчим комітетом Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. Факт родинних відносин з позивачкою підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.05.1968 року виданого в с. Великосілки, Кам`янка- Бузького району Львівської області; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.08.1992 року виданого Великосілківською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 19.11.1969 року виданого в с.Великосілки, Кам`янка- Бузького району, Львівської області. Як вбачається з матеріалів справи, при видачі свідоцтва про народження [PERSON] допущено описку в графі прізвища батька, а саме: замість правильно « [PERSON] » , вписано « [PERSON] ». Про допущену описку вказано в довідці № 402 від 09.07.2021р., виданої Великосілківським старостинським округом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок , який розташований по [ADDRESS] , згідно з реєстраційним посвідченням серія [NUMBER] від 03.07.2001р. виданим Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації; житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , згідно з свідоцтвом про право власності на будівлі, виданого Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації, від 26.08.1997р.; земельна ділянка загальною площею 1,2805 га, для сільськогосподарського використання (згідно Класифікації видів цільового призначення земель - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю, серія І-ЛВ №073391 виданого 21.05.2021року; земельні ділянки загальною площею 0,7018 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта право приватної власності на землю, серія ІІІ-ЛВ № 010206 виданого 17.01.2003року. Як вбачається з матеріалів справи, за життя від імені [PERSON] складався заповіт, який посвідчений секретарем виконкому, В.О. Балабух, 30.09.2002р. та зареєстровано за № 59. В даному заповіті він заповідає житловий будинок , який розташований по [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . На решту майна заповіт не складався. До моменту смерті [PERSON] , [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з ним. Арешти чи заборони на майно не накладалися. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не заявляє своїх спадкових прав, що підтверджується заявою про відмову від прийняття спадщини , яка посвідчена Великосілківським старостинським округом за № 71 від 20.05.2021р. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 86 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог п.п. 4, 7 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п.п.1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, поскільки підтверджений матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved