Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між ТОВ «Перша Лізингова Компанія» та Акціонерним товариством «Страхова Компанія» «ІНГО» був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів №47-07, за яким застраховано транспортний засіб «Skoda», державний № [NUMBER] . В період дії договору страхування, 30.01.2019 року в м. Одеса, по вул. Іцхака Рабіна, 8, мала місце дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Skoda», державний № [NUMBER] (власник ТОВ «Перша Лізингова компанія», під керуванням водія [PERSON] ), та «Volkswagen», державний № [NUMBER] (власник ПАТ КБ «Приватбанк», водій [PERSON] ). В результаті ДТП, застрахований автомобіль було пошкоджено. Відповідно до довідки поліції про ДТП та постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2019 року ДТП сталась внаслідок порушення відповідачем Правил Дорожнього Руху України. Тобто, відповідно до матеріалів справи, винним в скоєнні ДТП є відповідач. Після події потерпілий в ДТП (ТОВ «Перша Лізингова компанія»), через свого представника звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 30.01.2019 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування. Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 5184,73 грн. Цей факт підтверджується страховим актом та платіжним дорученням №4648 від 27.03.2019 року. Оскільки відповідачем в добровільному порядку вказані витрати не компенсовані, позивач просив присудити на його користь вищевказані кошти. Окрім задоволення позовних вимог, позивач вважав можливим присудження на свою користь судового збору в розмірі 2270,00 грн. [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву, в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. При цьому зазначив, що не згоден з тим, що вказаний автомобіль був пошкоджений на суму оцінену позивачем 5184,73 грн., так як в автомобіля «Skoda» була подряпина, яка могла бути усунена шляхом полірування без видимих дефектів фарби та кузову. В момент скоєння ДТП він висловлював водію «Skoda» свою готовність про досудове врегулювання спору й готовність відшкодування завданої шкоди, але так ніхто з представників потерпілої сторони з ним не зв`язався. Представник позивача у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2019 року в м. Одеса, по вул. Іцхака Рабіна, 8, мала місце дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Skoda», державний № [NUMBER] (власник ТОВ «Перша Лізингова компанія», під керуванням водія [PERSON] ), та «Volkswagen», державний № [NUMBER] (власник ПАТ КБ «Приватбанк», водій [PERSON] ). В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у вчиненні дорожньо транспортної пригоди встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2019 року по справі №521/2873/19. Постанова суду набрала законної сили. Після події потерпілий в ДТП (ТОВ «Перша Лізингова компанія»), через свого представника звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 30.01.2019 року із участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування. Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 5184,73 грн. Цей факт підтверджується страховим актом та платіжним дорученням №4648 від 27.03.2019 року. Відповідно до рахунку акту виконаних робіт №АТО19000979 від 27.02.2019 року вартість ремонту автомобіля «Skoda», державний номер [NUMBER] становила 6221, 67 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем за мінусом податку на додану вартість (1036,94 грн.). Страхувальник самостійно сплатив ремонт автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням №14992. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30 січня 2021 року, додатковому доказуванню не підлягає. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Skoda», державний номер [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до\~ст. 979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до підпункту абз. «ґ» п.п. 38.1.1, п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 Закону. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго».

Outcome: approved