Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

В січні 2022 року Вінницька обласна прокуратура звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Фірма Рассвет» про витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок, у якому просила суд: - витребувати з приватної власності [PERSON] у комунальну власність Вінницької міської об`єднаної територіальної громади в особі Вінницької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190, площею 1,2203 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191189305101, номер запису про право власності 39945100), що розташована по [ADDRESS] ; - витребувати з приватної власності [PERSON] в комунальну власність Вінницької міської об`єднаної територіальної громади в особі Вінницької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191, площею 0,3530 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2191176405101, номер запису про право власності 39945519), що розташована по [ADDRESS] . Вимоги позову мотивовано тим, що юридично-земельним союзом «Альянс» у 2020 році за заявою керівника ПП «Фірма «Рассвет» [PERSON] виготовлено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га на дві земельні ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3503 га. У пояснювальній записці до технічної документації зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га належить ПП «Фірма «Рассвет» згідно облікових даних. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за ПП «Фірма «Рассвет» на праві приватної власності на підставі рішення 66 сесії 06 скликання Вінницької міської ради від 28 серпня 2015 № 2255. У подальшому ПП «Фірма «Рассвет» за договорами купівлі-продажу від 24 грудня 2020 відчужило земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3530 га [PERSON] , за якою 24 грудня 2020 року зареєстровано право приватної власності. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час пред`явлення позову власником спірних земельних ділянок з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3530 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в суб`єктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обов`язкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обов`язковою юридичною підставою для юридичного оформлення відповідних прав на земельні ділянки. Проте встановлено, що на 66 сесії 6 скликання Вінницької міської ради 28 серпня 2015 року будь-які рішення стосовно передачі ПП «Фірма «Рассвет» земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га (в подальшому поділеної на дві земельні ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3503 га) не приймалось, що підтверджується протоколом 66 сесії 6 скликання Вінницької міської ради. Відповідно до інформації виконавчого комітету Вінницької міської ради територія, на якій розташована земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га, увійшла в межі міста Вінниці на підставі Постанови Верховної Ради України від 13 травня 2015 № 401-VIII «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області». Оскільки спірні земельні ділянки були набуті ПП «Фірма «Рассвет» з комунальної власності на підставі рішення 66 сесії 06 скликання Вінницької міської ради від 28 серпня 2015 року № 2255, яке радою не приймалось, Вінницька міська рада від імені територіальної громади не вчинила дій щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні. Тому спірні земельні ділянки вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі. З підстав зазначених вище, Вінницької обласна прокуратура звернулась до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 139). Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Чорної О.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, так як право власності на спірні земельні ділянки зареєстровані за відповідачем поза встановленого законом процедури набуття права власності та вибуло з власності територіальної громади без дозволу та згоди представницьких органів такої територіальної громади (а.с. 158-160). Від представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ПП «Фірма «Рассвет» - адвоката Чорної О.М. надійшли пояснення, у яких третя особа не заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 151-153). Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 167). В судовому засіданні прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури Гупяк О.В. вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовільнити. Представник Вінницької міської ради до судового засідання не з`явився. Від представника ВМР - Сторчак Т.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовільнити. Від представника відповідача [PERSON] та третьої особи без самостійних вимог ПП «Фірма «Рассвет» - адвоката Чорної О.М. на адресу суду подано заяви про розгляд справи у відсутність відповідача та третьої особи. Щодо задоволення вимог позовної заяви не заперечувала. Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. Обґрунтовуючи вимоги позову про витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння, прокурор посилається на те, що юридично-земельним союзом «Альянс» у 2020 році за заявою керівника ПП «Фірма «Рассвет» Дроздової О.С. виготовлено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га на дві земельні ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3503 га (а.с. 56-111). У пояснювальній записці до технічної документації зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га належить ПП «Фірма «Рассвет» згідно облікових даних. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за ПП «Фірма «Рассвет» на праві приватної власності на підставі рішення 66 сесії 06 скликання Вінницької міської ради від 28 серпня 2015 № 2255 (а.с. 17). У подальшому ПП «Фірма «Рассвет» за договорами купівлі-продажу від 24 грудня 2020 відчужило земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3530 га [PERSON] , за якою 24 грудня 2020 року зареєстровано право приватної власності (а.с. 112-115). Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час пред`явлення позову власником спірних земельних ділянок з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3530 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Проте встановлено, що на 66 сесії 6 скликання Вінницької міської ради 28 серпня 2015 року будь-які рішення стосовно передачі ПП «Фірма «Рассвет» земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га (в подальшому поділеної на дві земельні ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3503 га) не приймалось, що підтверджується відповідним рішенням з додатком (а.с. 117-121). Відповідно до інформації виконавчого комітету Вінницької міської ради територія, на якій розташована земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га, увійшла в межі міста Вінниці на підставі Постанови Верховної Ради України від 13 травня 2015 № 401-VIII «Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області» (а.с. 116, 122-124). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вказані вище обставини в заявах по суті справи відповідачем та третьою особою без самостійних вимог визнаються і, разом з тим, підтвердженні належними та допустимими доказами, тому у суду відсутні сумніви, щодо достовірності даних обставин. Надаючи правову оцінки спірним правовідносинам суд виходив з наступного. Відповідно до п. б ст. 12 ЗК України передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб належить до повноважень сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регулюється Главою 19 ЗК України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в суб`єктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обов`язкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обов`язковою юридичною підставою для юридичного оформлення відповідних прав на земельні ділянки. Яв встановлено судом, що на 66 сесії 6 скликання Вінницької міської ради 28 серпня 2015 року будь-які рішення стосовно передачі ПП «Фірма «Рассвет» земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:001:0104 площею 1,5706 га (в подальшому поділеної на дві земельні ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0190 площею 1,2203 га та з кадастровим номером 0510100000:03:133:0191 площею 0,3503 га) не приймалось. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України. Глава 29 ЦК України передбачає, зокрема, такий спосіб захисту права власності, як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Так, відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 зроблено висновок, що «відсутність спрямованого на відчуження майна рішення відповідного органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) означає, що власник волю на відчуження не виявляв. Оскільки спірні земельні ділянки були набуті відповідачами з комунальної власності на підставі рішення Іванковичівської сільської ради б/н від 30 вересня 2004 року, яке радою не приймалось, Іванковичівська сільська рада від імені територіальної громади не вчинила дій щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні, а тому спірні земельні ділянки вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі». До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02 липня 2020 року у справі № 461/7082/16-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі № 464/231/17, від 27 жовтня 2020 року у справі № 465/2018/17. Оскільки спірні земельні ділянки були набуті ПП «Фірма «Рассвет» з комунальної власності на підставі рішення 66 сесії 06 скликання Вінницької міської ради від 28 серпня 2015 року № 2255, яке радою не приймалось, Вінницька міська рада від імені територіальної громади не вчинила дій щодо розпорядження комунальним майном на підставі та у спосіб, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні. Тому спірні земельні ділянки вибули з володіння зазначеної територіальної громади без вираження її волі. Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15, відповідно до вимог статей 330 і 388 ЦК України право власності презюмується і не припиняється із втратою законним власником цього майна. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України є неефективними. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц). Суд вважає обґрунтованими доводами позовної заяви про те, що пред`явлення даної позовної заяви Вінницькою обласною прокуратурою спрямовано на захист інтересів держави, оскільки протиправне утримання відповідачем земельних ділянок суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України, що призводить до порушення інтересів держави. Подання даного позову викликане винятково здійсненням заходів щодо захисту порушених інтересів держави та спрямоване на відновлення порушених інтересів держави, так як предметом позову є земельні ділянки комунальної власності За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви, оскільки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір на загальну суму 4 540 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved