Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 04.03.2011 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб у виконавчому комітеті Дусинської сільської ради Свалявського району, Закарпатської області, актовий запис №6. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом трьох років не проживає з дружиною, постійні непорозуміння в сімейному житті призвели до того, спільне проживання стало неможливим. Вважає, що причинами розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри один до одного, а також різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання суперечить їхнім інтересам, тому, просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 2). Відповідач у судове засідання не з`явилася хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 17-18). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серії [NUMBER] від 28.12.2021 року, між сторонами, 04.03.2011 року, укладено шлюб у виконавчому комітеті Дусинської сільської ради Свалявського району, Закарпатської області, актовий запис №6 від 04.03.2011 року (а.с. 4). У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.01.2012 року, актовий запис № 4 від 12.01.2012 року) (а.с. 9). Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] (серія [NUMBER] ) від 27.04.2021 року, [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с. 7). За приписами п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Outcome: approved