Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування\~позову зазначено,\~що приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №29620 від 05.12.2019 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 28697,14 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №26251019199249 від 26.05.2014, укладеним із ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків, якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.10.2018 по 21.10.2019. Сума заборгованості за кредитним договором складає 28697,14 грн., за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Вважає, що виконавчий напис №29620 від 05.12.2019 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Зокрема, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. Так, згідно ст. 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Статте. 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, а це: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи додано на обгрунтування документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, це Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусів ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою було внесено зміни до розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для отримання виконавчого напису нотаріуса кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.12.2019, тобто, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. На підставі вищевикладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. №29620 від 05.12.2019 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 29197,14 грн. Також просить стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір за подання позову в сумі 908,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн.. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» Височин Є.М. надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав та просив позов задоволити. Також просив стягнути із відповідача 50% від суми сплаченого позивачем судового збору відповідно до ст. 142 ЦПК України (а.с. 35, 36). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., Міністерство юстиції України своїх письмових пояснень щодо позову до суду не надсилали. Ухвалою суду від 29.12.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі,\~розгляд справи\~вирішено здійснювати\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін\~за наявними\~у справі\~матеріалами. Ухвалою суду від 01.02.2022 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову; зупинено стягнення у виконавчому провадженні №60906355, яке відкрито за виконавчим написом №29620, виданим 05.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. 26.05.2014 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] на підставі Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) було укладено договір №26251019199249 (а.с. 28), який нотаріально посвідчений не був. 05 грудня 2019 року у м. Києві приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 29620, про звернення стягнення з [PERSON] \~на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що є правонаступником АТ «Банк Ренесанс КАпітал», заборгованість за Кредитним договором від 26 травня 2014 року № 26251019199249, за період з 21.10.2018 до 21.10.2019 у розмірі 28697,14 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 9544,81 грн., прострочена заборгованості за процентами в розмірі 18860,49 грн., строкова заборгованість за процентами в розмірі 291,84 грн.. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача (а.с. 18). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 19.12.2019 було відкрито виконавче провадження №60906355 за виконавчим написом №29620 від 05.12.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ХАрою Н.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 28697,14 (а.с. 16). Перевіряючи дотримання вимог законодавства щодо підстав видачі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису від 05.12.2019, реєстровий №29620, суд прийшов до висновку про доведені порушення закону при його видачі з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~29 червня 1999 року № 1172\~\~ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що\~\~з\~\~дня виникнення\~\~права\~\~вимоги\~\~минуло\~\~не\~\~більше\~\~трьох\~\~років,\~\~а\~\~у відносинах між підприємствами, установами та\~\~організаціями\~\~-\~\~не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Змістом позовних вимог є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 05.12.2019, зареєстрованого в реєстрі №29620, таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява не містить вимог про недійсність кредитного договору № 26251019199249 від 26.05.2014, а тому, враховуючи доведеність безпідставної видачі виконавчого напису, викладені сторонами обставини щодо дотримання істотних обставин договору судом не досліджувались. Встановлені обставини дають підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 05.12.2019, зареєстрованого в реєстрі №29620, таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved