Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

29 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач на підставі ордеру на житлове приміщення серії ГЖ № 005110 від 12.07.1989 року виданого виконавчим комітетом Мукачівської міської ради народних депутатів (рішення №105 від 12.07.1989 року) являється наймачем спірної квартири, в якій крім позивача, її доньки [PERSON] , її сина [PERSON] , зареєстрований відповідач [PERSON] , який є онуком позивача і тривалий час не проживає у вказаній квартирі. Відповідач не оплачує комунальні послуги, не надає жодної допомоги по обслуговуванню квартири, а його реєстрація створює для позивача незручності, оскільки доводиться нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються нга кількість зареєстрованих осіб, але фактично не надаються. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2021 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідачу було надіслано 17.01.2022 року. Крім того, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб сайті судової влади від 18.02.2022 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 21.03.2022 року, відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подавав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS] згідно ордеру на житлове приміщення серії ГЖ № 005110 від 12.07.1989 року виданого виконавчим комітетом Мукачівської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів №105 від 12.07.1989 року (а.с.9, 10-11). Реєстрація відповідача у квартирі підтверджується довідкою виданою ТОВ «Управляюча компанія «Навібуд» № 00339 від 10.12.2021 року та відповіддю на запит ЦНАП Мукачівської міської ради від 12.01.2022 (а.с.14, 19). Згідно акту ТОВ «Управляюча компанія «Навібуд» № 38 від 10.12.2021 року відповідач [PERSON] не проживає по місцю своєї реєстрації з 01.01.2020 року (а.с.15). Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом п. 3 частини другої ст. 15 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є припинення дії, яка порушує право. За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу, у особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно ст.71ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Понад шість місяців жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї у випадках, передбачених пунктами 1-7 ч.3 ст.71 ЖУ України. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріали справи не містять доказів щодо поважності відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved