Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

17.02.2022 [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позовну заяву мотивовано тим, що [INFO] в селі Синевирська Поляна Міжгірського району Закарпатської області помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерті [NUMBER] . За життя її батьком в 1972 був збудований житловий будинок під реєстраційним номером 15 в селі Син.-Поляна Міжгірського району Закарпатської області, що підтверджується випискою з погосподарської книги від 24.11.202 № 1144. [PERSON] проживав та був зареєстрований при житті в будинку під [ADDRESS] (будинок в якому він народився). На час його смерті в житловому будинку [ADDRESS] ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою № 253 31.01.2022 виконкому Синевирської сільської ради Хустського району. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно померлого, зокрема житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В цьому будинку заявниця зареєстрована та проживає з 1985 року, та з 1995 року проживає її чоловік та діти. Ніхто інший в цьому будинку з початку 1995 року не зареєстрований та не проживає. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, їй було роз`яснено, що оскільки вона не подала протягом шести місяців з дня смерті її батька заяву до нотаріуса про прийняття спадщини до майна померлого батька, то вважається такою, що не прийняла спадщину. Правовстановлюючі документи на житловий будинок піж [ADDRESS] в заявниці відсутні, а тому з метою встановлення факту прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном заявниці слід звернутися до суду. Отже, на підставі викладеного, просить суд встановити факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, з метою оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - державний нотаріус Дунаєва О.І. подала письмову заяву, згідно якої задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] в селі Синевирська Поляна Міжгірського ( на час розгляду справи в суді Хустського) району Закарпатської області, помер батько заявниці - [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 25.01.2022 року. З свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 06.03.1969 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 03.04.1995 року, що укладено шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зроблено запис за № 9. Згідно виписки з господарської книги виданої виконкомом Син. Полянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області вбачається те, що згідно погосподарської книги № 1 за [PERSON] дійсно закріплений особовий рахунок (номер об`єкту погосподарського обліку) - 04-0037-1. Громдянка дійсно є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок побудований орієнтовно в 1972 році покійним батьком [PERSON] . Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок сільською радою не видавалося. Відповідно до довідки № 253 від 31.01.2022 року, виданої виконкомом Синевирської сільської ради Хустського району Закарапатської області про те, що померлий [INFO] [PERSON] , 1938 р.н., був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68280461 від 27.01.2022 року, та Витягу зі Спадкового реєстру (заповітів/спадкові договори) № 68280493 від 27.01.2022 року після смерті [PERSON] , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Окрім цього, факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом вступу у володіння та управління майном, підтверджуються нотаріально завіреними завами [PERSON] (брат заявниці) та [PERSON] (чоловік заявниці). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Перешкодою в реалізації заявниці [PERSON] її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті батька [PERSON] .. З урахуванням всіх обставин справи, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що факт прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак вимоги заяви підлягають до задоволення.

Outcome: approved