Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

у листопаді 2021 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на їх утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] , який є батьком неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не створив належних житлово-побутових умов для проживання дітей (в будинку відсутні опалення, енергопостачання, продукти харчування, необхідні меблі, речі для проживання та виховання дітей), не займається їх вихованням, навчанням, не піклується про стан здоров`я, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Рекомендації компетентних органів щодо покращення умов проживання та виховання дітей не виконав. Враховуючи вказані обставини, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей, стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача. Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.\~ Ухвалою суду від 20 січня 2022 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до вимог ст.ст.\~150,\~155,\~180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4\~ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених\~ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ч. 1 ст. 9 Конвенції). У рішенні по справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.\~\~ Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , який є батьком неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дітей померла [INFO] (а.с.9,10,11). Відповідач є дієздатним, не працює, має ІІІ групу інвалідності. Протягом тривалого часу останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, а саме: не створив належних житлово-побутових умов для їх проживання, навчання та розвитку, не піклується про стан їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням, не утримує дітей матеріально. Сім`я відповідача знаходилася під соціальним супроводом, останньому надавалася допомога для вирішення соціально - економічних проблем. Проте, зазначені дії, в тому числі профілактична робота компетентних органів, що проводилася з ним, позитивних результатів не принесли. Постановою Вознесенського\~міськрайонного суду\~Миколаївської області\~від 14\~травня 2021\~року \~ [PERSON] \~за ухилення\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків\~щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1\~ст.\~184\~КпАП України, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 серпня 2021 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2\~ст.\~184\~КпАП України (а.с. 12-25, 47-50, 53-54, 58-65, 67,68). Діти навчаються у Вознесенській загальноосвітній школі-інтернаті «Обдарованість», перебувають на цілодобовому утриманні. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області наданий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, з огляду на те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.ст.\~12, 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які\~вона посилається як на підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом, підтвердивши їх доказами (фактичними даними)\~з дотриманням вимог ст.ст.\~77, 78 ЦПК України. Між тим, відповідачем не надано жодних доказів, що б вказували на поважність причин невиконання батьківських обов`язків в минулому та докази, що свідчать про його свідоме бажання виконувати ці обов`язки в майбутньому, зміни свого ставлення до дітей. Суд з урахуванням положень ч. 2\~ст. 171 СК України\~при вирішенні спору враховує думку неповнолітніх дітей, які підтвердили факт ухилення батька від виконання батьківських обов`язків відносно них. При цьому пояснили, що батько не цікавиться їх життям, навчанням, на забезпечує їх матеріально, на ґрунті вживання спиртними напоями ображає їх, застосовує насилля, в зв`язку з чим останні не бажають з ним проживати. Таким чином, враховуючи наявні докази, встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи письмовий висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області щодо позитивного вирішення зазначеного питання, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дітей, оскільки це буде відповідати інтересам останніх. Відповідно до вимог ч.ч. 4-5\~ст. 167 СК України\~в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини, мають за їхньою заявою баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Таким чином, оскільки інші родичі дитини не виявили бажання на передання їм [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , останніх слід передати на опікування органу опіки та піклування. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Положення ч.ч. 2, 3\~ст. 166 СК України\~передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.\~\~ Ч.ч. 1, 3 ст.\~181, ч. 1 ст.\~183 СК України\~передбачають, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Враховуючи вимоги\~ст. 182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відсутність в матеріалах справи інформації про особу відповідача, що б вказувала на те, що останній не має можливості матеріально утримувати дітей, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі - 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову та припиняється з досягненням дитиною повноліття. При цьому, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1\~984 грн. 80 коп. (992 грн. 40 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав, 992 грн. 40 коп. за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved