Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

11.02.2022 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова компанія Група Лекс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Онишкевич Роман Іванович та просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, зареєстрований в реєстрі 13.01.2022 за № 1598 про звернення стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова компанія Група Лекс» заборгованість за договором №200280025 від 12.05.2015 в сумі 35650,66 гривень, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що виконавчий напис №1598 від 13.01.2022 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення за кредитним договором №200280025 від 12.05.2015 є незаконним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не перевірив безспірність розміру боргу за кредитним договором, а також такий виконавчий напис вчинено без повідомлення боржника та поза межами строку позовної давності. Вважає, що є всі підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Треті особи не подали письмових пояснень на позовну заяву. Ухвалою від 14.02.2022 суд відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 14.02.2022 в порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Київської області Золотих Олександра Олександровича, зареєстрований в реєстрі 13.01.2022 за №1598 про звернення стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова компанія Група Лекс» заборгованість за договором №200280025 від 12.05.2015 в сумі 35650,66 гривень - до набрання судовим рішенням в справі законної сили. Ухвалою від 10.03.2022 суд вирішив проводити заочний розгляд справи. Позивач в судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, однак представник позивача адвокат Назарко А.Р. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин неприбуття суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не надходило, відзиву на позовну заяву подано не було. Треті особи в судове засідання не прибули, причин неприбуття суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання ними подано не було, письмових пояснень на позовну заяву від третіх осіб не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Суд встановив, що 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис №1598 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованість за кредитним договором №200280025 від 12.05.2015, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . Заборгованість в розмірі 35650,66 складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11691,14грн.; прострочена заборгованість за нарахованими доходами 23959,52грн./арк.спр.19/. 31.01.2022 постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження №68417684 з виконання виконавчого напису № 1598, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. /арк.спр.14-16/. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічна норма закріплена і у п.3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. При цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, Постанову Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172 постановою Київського апеляційного адміністративного суду визнано незаконною та нечинною: справа 826/20084/14. 01.11.2017 Вищим адміністративним судом України постанову Київського адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641 св 18), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом встановлено, що 13.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис №1598 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованість за кредитним договором №200280025 від 12.05.2015, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . Позивач заперечує безспірність вимог стягувача, вважає такі односторонніми арифметичними розрахунками, оскільки жодних кредитних договорів не укладав. До того ж поза виконавчий напис №1598 вчинений поза межами строку позовної давності. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Щодо витрат на правову допомогу, то позивач долучив попередній розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс, зокрема за підготовку та подання позовної заяви у розмірі 3830,75грн., то суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та є обґрунтованими. Щодо очікуваних витрат у розмірі 5472,50 гривень за представлення інтересів представником в суді та подання заяв, то такі позивачем понесені не були. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача 1488,60 грн. судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову та 3830,75 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved