Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

16 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що він є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Вказуючи, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно [NUMBER] , виданому виконкомом Новодвірької сільської ради Турійського району Волинської області 24 квітня 2009 року, та витязі про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно № 22823526 від 25 травня 2009 року допущено помилку в написанні його по батькові: зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] », що не відповідає записам в паспорті громадянина України, а також унеможливлює здійснення ним права власності в повному об`ємі та розпорядження належним йому майном, просив встановити факт, що вищевказані правовстановлюючі документи належать йому [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явився, 10 березня 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що подану до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу без його участі (а. с. 25). Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, 10 березня 2022 року, кожен зокрема, подали до суду заяви, в якій вказали, що не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] та просять розглядати справу без їхньої участі (а. с. 26, 29, 31). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всебічно, повно і об`єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2002 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника [PERSON] , народився останній [INFO] в селі Осьмиговичі Турійського району Волинської області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Так само прізвище ім`я та по батькові заявника « [PERSON] » зазначено у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 07 листопада 1981 (а. с. 12) та свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 10 березня 1949 року (а. с. 16). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб № 28 від 17 січня 2022 року, виданою Турійською селищною радою, заявник проживає за вищевказаною адресою та є співвласником будинку (а. с. 11). Рішенням Турійського районного суду, яке набрало законної сили, встановлено факт належності [PERSON] , який народився [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ-ТР-1766, виданого Турійською районною державною адміністрацією 21 квітня 2003 року на підставі розпорядження Турійської районної державної адміністрації № 92 від 08 квітня 2003 року [PERSON] . (а. с. 17-18). У свідоцтві серії [NUMBER] від 24 квітня 2009 року на право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , співвласником зазначено « [PERSON] » (а. с. 6). Аналогічні відомості щодо співвласника « [PERSON] » і об`єкта нерухомості зазначені у витязі про реєстрацію права власності № 22823536 від 25 травня 2009 року (а. с. 7). Аналіз змісту вищевказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в них дата і місце народження співвласника, місцезнаходження житлового будинку є ідентичним, а при оформленні свідоцтва про право власності на нерухоме майно допущено помилку в написанні по батькові заявника: вказано « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Як встановлено у ході розгляду справи, заявнику встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для повноцінного користування, розпорядження та реалізації належної частки у праві власності житлового будинку в повному об`ємі, оскільки орган, який видав свідоцтво, на сьогоднішній день не існує, а іншим шляхом усунути зазначену помилку неможливо. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що написання по батькові заявника в правовстановлюючому документі на нерухоме майно не відповідає запису в його свідоцтві про народження та в паспорті, що унеможливлює використання ним цих документів для реалізації свого права на розпорядження належною йому часткою у праві власності на житловий будинок, представлені заявником докази на підтвердження правильності написання його по батькові в контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності на нерухоме майно є підставною та її належить задовольнити. Заява [PERSON] в частині встановлення факту належності йому витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22823526 від 25 травня 2009 року, виданного Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», до задоволення не підлягає, оскільки вказаний документ є лише однією із форм надання інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, в розумінні закону не належить до правовстановлюючих документів та його належність особі не може бути встановлена в порядку окремого провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: partial