Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

25 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є власником квартири, в якій на даний час зареєстровані відповідачі. Понад п`ятнадцять років відповідачі в належній позивачці квартирі не приживають, ніяких прав на неї не заявляли. Факт реєстрації в належній позивачці квартирі відповідачів позбавляє її права вільного розпорядження своїм майном, крім того вона змушена сплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично не мешкають в квартирі, тому позивачка просить в судовому порядку визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . (а.с.1-4) Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків, а саме\~сплати судового збору. (а.с.14-15) 27 вересня 2021 року на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позивачкою було надано квитанцію про сплату судового збору. (а.с.18) Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] (а.с.а.с.27, 28), ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі та відповідно до норм ст.ст.11, 19, 274\~ЦПК\~України призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с.29-30) В підготовче судове засідання 14 грудня 2021 року з`явилась позивачка та її представник, інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання позивачки про виклик свідків та долучено до матеріалів цивільної справи додаткові докази. У зв`язку з неявкою інших учасників справи підготовче засідання було відкладене на 21 січня 2022 року. (а.с.43) В підготовче судове засідання 21 січня 2022 року з`явилась представник позивачки, інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 21 січня 2022 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07\~лютого 2022 року. (а.с.48) В судове засідання 07 лютого 2022 року сторони по справі не з`явились, від представника позивачки надійшло клопотання про проведення засідання за її відсутності та відсутності позивачки, у зв`язку із цим, розгляд справи було відкладено на 25 лютого 2022 року для повторного виклику відповідачів. (а.с.57) В судове засідання 25 лютого 2022 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 25 березня 2022 року. (а.с.63) 25 березня 2022 року було проведено розгляд справи по суті. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с.69) Відповідачі в судове засідання не з`явились, відзиви на позов до суду не надходили. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на їх адресу реєстрації судових повісток, а також шляхом публікування оголошень на сайті суду. (а.с.а.с.31, 45, 52-54, 58-60, 64, 66, 67) Конверти направлені на адресу відповідачів повернулись до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.47,\~62) Клопотань про розгляд справи за їх відсутності відповідачі не надавали, про причини неявки не повідомили. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України,\~розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Позивачка є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 лютого 2021 року. (а.с.8) За вказаною адресою зареєстровані чотири особи [PERSON] уповноважений власник квартири (позивачка), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (відповідач) та [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1999 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25 лютого 2021 року. (а.с.9) Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16 листопада 2015 року [PERSON] померла [INFO] . (а.с.10) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в належній позивачці квартирі понад 15 років не мешкають, спільне господарство, як зазначає позивачка з ними не веде, будь яких домовленостей у сторін з приводу наявності у відповідачів права користування квартирою не має, відповідачі виїхали з квартири та більше не поверталися, що підтверджується копією відповіді Голови ОК «ЖБК № 27 «Петровськ-1» від 24 травня 2021 року та актами про не проживання особи за місцем реєстрації. (а.с.а.с.11, 36-40) Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.317,\~319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права и обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної\~особи є\~житловий будинок,\~квартира,\~інше жиле\~приміщення,\~призначені та\~придатні для\~постійного або\~тимчасового проживання\~в них. Згідно до ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. (ч.1 ст.383 ЦК України). Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідачі на даний час зареєстровані в належній позивачці квартирі, як було встановлено понад 15 років відповідачі проживають окремо, спільне господарство із позивачкою не ведуть. У суду відсутні докази, що відповідачі продовжують на даний час користуватись належною позивачці квартирою, позивачка вказані обставини заперечує. При таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідачі не мають правових підстав для збереження за ними права на користування спірним житловим приміщенням в силу приписів ст.405 ЦК України, ст.156 Житлового кодексу Української РСР. Немає доказів існування будь-яких інших правовідносин, в силу яких відповідачі мають право на користування вказаним житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до норми ст.9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що фактично відповідачі не проживають в квартирі позивачки, не вчиняють дій, необхідних для зняття з реєстрації за цією адресою, що порушує право позивачки як власника, при цьому відсутні підстави вважати, що між сторонами є будь-які домовленості про продовження права відповідачів на користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~враховуючи результати\~розгляду справи,\~з відповідачів\~на користь\~позивачки підлягають\~стягненню витрати\~зі сплати\~судового збору\~в розмірі\~908\~грн., тобто по 454 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved