Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати дії ректора [PERSON] щодо його звільнення неправомірними; скасувати наказ Донецького національного медичного університету від 05.07.2021 року № 253 «Про звільнення [PERSON] » та поновити його на роботі на посаді помічника ректора в Донецькому національному медичному університеті; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.07.2021 року до дня поновлення його на роботі. Позов обґрунтовує тим, що у період з 16.11.2018 року по 05.07.2021 року він працював помічником ректора у Донецькому національному медичному університеті. За весь час перебування на посаді дисциплінарні стягнення до нього не застосовувались, але 05.07.2021 року наказом № 235 ректора Донецького національного медичного університету [PERSON] його було звільнено із займаної посади у зв`язку з прогулом згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. До пояснень щодо відсутності на робочому місці, яке розташоване у [ADDRESS] він зазначив, що 25.06.2021 року він отримав повідомлення, складене та підписане Секретарем Конференції трудового колективу Себіскварідзе Інесою, яким його було запрошено на Конференцію трудового колективу університету на підставі рішення наглядової ради від 23.06.2021 року. Дата та місце проведення Конференції: 29.06.2021 о 15 годині за адресою: м. Краматорськ, площа Миру, 2 (Краматорська міська рада), 4-й поверх, актова зала (прим 401). 29.06.2021 року він приймав участь у Конференції трудового колективу Донецького національного медичного університету у якості Голови незалежної профспілки співробітників Донецького національного медичного університету, що підтверджується реєстраційним листом учасників конференції та відповідними відеозаписами. Учать у вказаній Конференції також особисто приймав і ректор [PERSON] , що підтверджується реєстраційним листом учасників конференції та відповідними відеозаписами. В ході Конференції він висловлювався щодо необхідності оголошення ректору [PERSON] недовіри та звернення до Міністерства охорони здоров`я України із поданням про його звільнення з поміж іншого і про наявність вироку Краматорського міського суду Донецької області від 26.12.2019 року у справі № 991/1352/19 про визнання винним представника ТОВ «Українські освітні послуги» [PERSON] і наданні неправомірної вигоди ректору [PERSON] . Вирок у даній справі набрав законної сили 30.04.2020 року. При цьому, його не ознайомлено, а до наказу не додано згоди незалежної профспілки співробітників Донецького національного медичного університету на його звільнення. Вважає що дії ректора [PERSON] є проявом помсти за його виступ на Конференції трудового колективу ДНМУ 29.06.2021 року та дискримінацією за висловлення власної позиції, яка ґрунтується на об`єктивних даних. Також зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м Кіровограда від 18.11.2019 року у справі № 405/3330/19 його позов до Донецького національного медичного університету про скасування наказу та поновлення на роботі задоволено; визнано протиправним та скасувало наказ «Про припинення трудового договору» № 03/15/2-з від 13.03.2019 року; поновлено його на посаді помічника ректора ректорату Донецького національного медичного університету з 15.03.2019 року, з відповідача стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду та вирішено питання судових витрат. Крім того, Краматорським міським судом Донецької області розглядається справа № 234/7045/20 за позовом Донецького національного медичного університету до [PERSON] (особа, що приймала рішення про звільнення [PERSON] ) зворотну вимогу до винної особи. Вказує, що він достроково не припиняв повноважень Голови профспілки «Незалежна профспілкова організація співробітників Донецького національного медичного університету», є членом тієї ж профспілкової організації, про вказану обставину не міг не знати ректор ДНМУ [PERSON] , згоди на його звільнення профспілка не надавала. Наголошує, що протиправність дій ректора [PERSON] в частині прийняття рішення про його звільнення з підстав прогулу полягає ще й тому, що ректор разом з ним приймав участь у Конференції трудового колективу Донецького національного медичного університету 29.06.2021 року, а також не міг не знати, оскільки особисто затверджував посадову інструкцію помічника ректора, що помічник ректора може виконувати свої обов`язки не лише у м. Кропивницький Кіровоградської області, а й у м. Лиман, м. Маріуполь, м Краматорськ Донецької області. Оскільки саме у вказаних містах розміщено структурні одиниці Університету. Оскаржуваний наказ не містить посилань на докази, що він саме 29.06.2021 року зобов`язаний був перебувати саме у м. Кропивницький. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 21.07.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 17.09.2021 року відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] та зазначає, що Донецький національний медичний університет не має ніяких офіційних стосунків з «Незалежною профспілкою організацією співробітників Донецького національного медичного університету», а тому посилання позивача є необґрунтованими. 12.10.2021 року, скориставшись своїм правом, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він уточнив суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначивши її розмір 87\~505,92 грн. Ухвалою суду від 25.01.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, позивачем подана заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог,відповідачі заяв про відкладення розгляду справи суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 404 від 16.11.2018 року позивач [PERSON] працював на посаді помічника ректора Донецького національного медичного університету. Наказом ректора, професора Донецького національного медичного університету П.Кондратенка № 253 від 05.07.2021 року позивача було звільнено із займаної посади у зв`язку з прогулом, згідно ч.4 ст. 40 КЗпП України. Як зазначено в наказі [PERSON] 29.06.2021 року був відсутній на робочому місці з 8.00 до 15.00. Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 29.06.2021 року він приймав участь у Конференції трудового колективу Донецького національного медичного університету у якості Голови незалежної профспілки співробітників Донецького національного медичного університету, що підтверджується реєстраційним листом учасників конференції та відповідними відеозаписами. Учать у вказаній Конференції також особисто приймав і ректор [PERSON] , що підтверджується реєстраційним листом учасників конференції та відповідними відеозаписами. Крім того, ректором [PERSON] затверджено посадову інструкцію помічника ректора, відповідно до якої помічник ректора може виконувати свої обов`язки не лише у м. Кропивницький Кіровоградської області, а й у м. Лиман, м. Маріуполь, м Краматорськ Донецької області, так як саме у вказаних містах розміщено структурні одиниці Університету. Вказані обставини не спростовані відповідачами, оскаржуваний наказ не містить посилань на докази, що позивач саме 29.06.2021 року зобов`язаний був перебувати саме у м. Кропивницький. За приписами ч. 4 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а саме звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення терміну, на який він обирався, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законодавством передбачена можливість звільнення з роботи чи зі служби. Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків або за власним бажанням, за винятком випадків, коли це обумовлено станом здоров`я. Судом встановлено, що позивач [PERSON] достроково не припиняв повноважень Голови профспілки «Незалежна профспілкова організація співробітників Донецького національного медичного університету», є членом тієї ж профспілкової організації. Згідно з ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і З статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. За викладених\~обставин,\~суд вважає,\~що звільнення\~позивача було\~здійснено з\~порушенням вимог\~чинного законодавства,\~вимоги позивача\~в частинівизнання дій ректора [PERSON] щодо його звільнення неправомірними та скасування наказу Донецького національного медичного університету від 05.07.2021 року № 253 «Про звільнення [PERSON] » та поновлення його на роботі на посаді помічника ректора в Донецькому національному медичному університеті підлягають задоволенню. Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці у разі виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~06.11.1992\~року\~№\~9 з наступними змінами і доповненнями «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ\~від\~08.02.1995\~року\~№\~100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 року № 348). Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Відповідно до наданої позивачем довідки про доходи, нарахована позивачу [PERSON] заробітна плата за травень 2021 року склала 20\~371,75 грн., за червень 2021 року 15 278,92 грн., середньоденна заробітна плата становить 1\~080,32 грн., середній заробіток складає: з 05.07.2021 року 19 робочих днів х 1 080, 32 = 20\~526,08 грн., серпень 18 робочих днів х 1\~080,32 = 19\~445,76 грн., вересень 22 робочих дні х 1\~080,32 = 23\~767,04 грн., жовтень 21 робочий день х 1\~080,32 = 22 686,72 грн., листопад 22 робочих дні х 1\~080,32 =23\~767,04 грн., грудень - 22 робочих дні х 1\~080,32 = 23\~767,04 грн., січень 2022 року 18 робочих днів х 1\~080,32 = 19\~445,76 грн., лютий 2022 року 20 робочих днів х 1\~080,32 = 21\~606,04 грн., березень 2022 року 2 робочих дні х 1\~080,32 = 2\~160,64 грн., а всього 177\~172,12 грн., який обрахований судом без утримання податків та інших обов`язкових платежів, та який слід стягнути з відповідача Донецького Національного медичного університету на користь позивача. Позивачем зазначено, що з моменту звільнення з посади помічника ректора ректорату Донецького національного медичного університету, він не працевлаштований, заробітну плату не отримував. Відповідно до ч.5 ст.235\~КЗпП\~України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з п.п.2, 4 ч.1 ст.430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, та поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Судові витрати по справі, які складаються з судового збору, вирішити в порядку ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача Донецького національного медичного університету на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн., враховуючи, що позивач при пред`явленні позовних вимог до суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях та з відповідача [PERSON] 908,00 грн. щодо позовних вимог про визнання його дій неправомірними. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved