Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16302,70 грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 30 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2597406, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. і зобов`язався повернути його, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування у термін встановлений договором. Пунктом 7.1 цього договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14 січня 2022 року становить 16302,70 гривень, з яких: тіло кредиту - 4850 грн., відсотки - 10902 грн., комісія - 550 грн. 29 грудня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 58-МЛ, згідно з яким останнє набуло право вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором від 30 червня 2020 року № 2597406. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позові сформовано вимогу про розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтверджував отримання кредитних коштів та користування ними. Крім того з його пояснень слідує, що оскільки були необхідні кошти для винайму житла, тому в мережі інтернет знайшов компанію, яка надавала кредити, - ТОВ «Мілоан». Ознайомившись із умовами кредитування, заповнив заявку на кредит в розмірі 5000 грн. на строк 30 днів, форма якої розміщена на сайті. Після погодження з кредитодавцем створив особистий кабінет на сайті, завантажив свої дані, пройшов ідентифікацію та підписав кредитний договір електронним цифровим підписом. Далі вказав номер банківської картки, на яку ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти в розмірі 5000 грн. У зв`язку з тим, що повернути борг в строк, зазначений в договорі, не зміг, тому частково погасив заборгованість та вніс платіж для пролонгації кредиту, однак і в цей строк кредит не повернув. Через деякий час отримав повідомлення про відступлення ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до нього за цим договором. Розрахунок заборгованості [PERSON] не оспорює, водночас вважає нараховані позивачем відсотки несправедливо високими. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК). Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи встановлено, що 30 червня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 2597406, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5000 грн. (п. 1.2 договору) на строк 25 днів до 25 липня 2020 року (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1750 грн. (п. 1.5.2 договору) та комісії за надання кредиту в розмірі 550 грн. (п. 1.5.1 договору). Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток № 1 до кредитного договору від 30 червня 2020 року № 2597406. Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан»про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан»електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер [NUMBER] . Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан»та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан»кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан»ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно із п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Обставини укладення кредитного договору від 30 червня 2020 року № 2597406, а також отримання та використання кредитних коштів відповідачем не оспорюються. Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/поверення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може ставновити, зокрема й 3 дні з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 3.00 за його продовження. Із пояснень [PERSON] , наданих під час розгляду справи, копій меморіального ордеру від 21 серпня 2020 року № 26272635, картки обліку виконання договору слідує, що відповідачем 21 серпня 2020 року внесено грошові кошти в розмірі 1205 грн. (150 грн. тіла кредиту, 905 грн. процентів, 150 грн. комісії за пролонгацію) на продовження строку повернення кредиту на 3 дні, тобто до 24 серпня 2020 року. Відповідно до додатку № 2 від 21 серпня 2020 року до кредитного договору № 2597406 заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 24 серпня 2020 року в розмірі 13198,70 грн. з яких: 4850 грн. - кредит, 550 грн. - комісія, 7798,70 грн. - проценти. Отже сторони погодили строк повернення тіла кредиту, відсотків, комісії та їх розміри спочатку 25 липня 2020 року, а пізніше продовжили цей строк по 24 серпня 2020 року та визначили нові складові розміри кредиту. З копій договору відступлення прав вимоги № 58-МЛ, укладеного 29 грудня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал», реєстру до цього договору, акту приймання-передачі такого реєстру, платіжного доручення від 29 грудня 2020 року № 20806 вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 30 червня 2020 року № 2597406. Згідно з поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком, який сформульовано в позовній заяві, станом на 14 січня 2022 року заборгованості [PERSON] за кредитом становить 16302,70 грн., з яких: за тілом кредиту - 4850 грн., за відсотками - 10902 грн., за комісією - 550 грн. Аналіз копії відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 2597406 свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася й з 25 серпня 2020 року, тобто поза межами строку дії договору. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Тобто, право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 24 серпня 2020 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів - 7798,70 грн., тіла кредиту - 4850 грн., комісії - 550 грн., які вказані у додатку № 2 від 21 серпня 2020 року до кредитного договору № 2597406. Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1837,79 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 80,96%.

Outcome: partial