Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

26.11.2021 року до суду звернулася позивач, [PERSON] , з позовом про зміну способу і збільшення розміру стягнених аліментів до відповідача [PERSON] 04.02.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2022 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи на 29.03.2022 року. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог позивач просить змінити розмір і спосіб стягнених присуджених аліментів, стягнених за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року (справа №187/993/16-ц провадження № 2/187/531/16) з відповідача на її користь на утримання двох дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] і доньки - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми, стягнувши їх в розмірі 1/3 частині всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення молодшою дитиною дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь збитки у вигляді затрат на правову допомогу в розмірі 15 500.00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.09.2009 року. За рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 року у справі № 187/886/18 шлюб між ними розірваний В період шлюбу в них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] і доньки - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року справа №187/993/16-ц провадження № 2/187/531/16) з відповідача на її користь стягнені аліменти на двох дітей в твердій грошовій сумі: на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] - 678 грн., на утримання доньки [PERSON] , [INFO] - 845 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 19.10.2016 року і до досягнення повноліття дітьми. На даний час вона просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) боржника, оскільки стягнення аліментів на двох дітей в загальній сумі 1 523.00 грн., є недостатньою для задоволення їхніх потреб і не є достатньою для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного і морального їх розвитку. Так як на даний час збільшився прожитковий мінімум для утримання дітей, збільшилась вартість продуктів, вартість комунальних послуг, вартість шкільного приладдя, засобів гігієни для дітей. Вона витрачає кошти на утримання дітей в розмірі значно більшому, ніж стягнені з відповідача аліменти. В добровільному порядку відповідач не бажає збільшувати аліменти, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2009 року. За рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 року у справі № 187/886/18 шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду. В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] і доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, в яких сторони записані їх батьками. За рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2016 року (справа №187/993/16-ц провадження № 2/187/531/16) з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на двох дітей в твердій грошовій сумі: на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] - 678 грн., на утримання доньки [PERSON] , [INFO] - 845 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 19.10.2016 року і до досягнення дітей, що підтверджується копією рішення суду. Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягуваних аліментів з твердої грошової суми до розміру 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі. На даний час позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів на частку від заробітку відповідача та виходячи із правової позиції, викладеної у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року, суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, а саме: 1/3 частину всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення молодшою донькою повноліття задоволенню не підлягають, оскільки позивачка не обґрунтувала та не надала доказів, необхідності стягнення аліментів вданому розмірі і після досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у визначеному судом розмірі з урахування обов`язку матері матеріально утримувати дітей на думку суду буде необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини даного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992.40 грн. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правої допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем до позовної заяви надана лише копія договору про надання юридичних послуг № ЮБ- 181 від 02.11.2021 року, укладеного між позивачкою та ТОВ «ЮРИДИЧНИЙ ЦЕНТР БАСТІОН ПРАВА». Проте не надано доказів того, які послуги надавались адвокатом, їх тривалість та вартість . Разом з договором зроблено ксерокопію квитанції на суму 1 500.00 грн. але з даної квитанції не вбачається, ким та на користь кого проведена оплата, що було предметом цієї оплати. Доказів про сплату витрат на правову допомогу в сумі 15 500.00 грн. взагалі не надано. Крім того понесені судові витрати можуть бути доказані лише оригінали документів про їх сплату. З урахуванням всіх вищенаведених обставин, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягають. На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України,

Outcome: partial