Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та побаченні з дитиною. Посилається на те, що між сторонами 24.03.2004 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Герцаївського РУЮ в Чернівецькій області, актовий запис №07. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12.07.2017 року №714/303/17 шлюб між сторонами розірвано. За період перебування у шлюбі, проживаючи у місті Париж Республіка Франція, у сторін [INFO] народився син [PERSON] . На виконанні Герцаївського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №57364769 від 16.10.2018 року з приводу виконання судового наказу Герцаївського районного суду №714/412/18 щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , яке позивачем виконується належним чином, заборгованості по сплаті аліментів немає. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Відповідачка забрала дитину до себе та чинила перешкоди [PERSON] у спілкуванні, вихованні і побаченні з нею, внаслідок чого позивач звернувся з заявою до органу опіки та піклування при Герцаївській РДА про встановлення способу участі у вихованні і побаченні з дитиною. Розпорядженням Герцаївської РДА Чернівецької області №03-р від 02.01.2018 року було встановлено для позивача [PERSON] час зустрічі зі своїм малолітнім сином [PERSON] , а саме: кожної 1-ї та 3-ї суботи місяці та 2-гу та 4-ту неділю місяця з 15:00 год. по 20:00 год. з можливістю спілкування з дитиною за межами господарського двору, що є обов`язковим для виконання обома батьками дитини. Попри це, відповідачка не виконує вказане розпорядження, чинить перешкоди у спілкування з дитиною, а саме не дає позивачу бачитися з дитиною, спілкуватися з ним, брати участь у його вихованні, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду для захисту свого порушеного права. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву у якій просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про те надала суду заяву де вказує, що позовні вимоги визнає частково, та просить розгляд справи провести без її участі, так як на даний час перебуває за межами України. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Чернівецької міської ради не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника та вирішення позовних вимог поклав на розсуд суду. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з вступного. Судом встановлено, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження за №828 із перекладом та апостилем на українську. Шлюб між сторонами 12 липня 2017 року було розірвано, що підтверджується копією рішення, яке набрало законної сили 25.07.2017 року. З позивача згідно рішень суду стягуються аліменти на утримання сина, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №57364769 від 16.10.2018 року. Судом встановлено, що на даний час позивач проживає за межами України. Згідно розпорядженням Герцаївської РДА Чернівецької області №03-р від 02.01.2018 року було встановлено для позивача [PERSON] час зустрічі зі своїм малолітнім сином [PERSON] , а саме: кожної 1-ї та 3-ї суботи місяці та 2-гу та 4-ту неділю місяця з 15:00 год. по 20:00 год. з можливістю спілкування з дитиною за межами господарського двору, що є обов`язковим для виконання обома батьками дитини У відповідності з ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 року №789-ХІІ ) та ч.ч.7 та 8 ст.7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Як зазначено в Декларації прав дитини прийнятою резолюцією 1386 ( ХІV ) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Принцип 6-й Декларації прав дитини передбачає, що дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Конвенція про права дитини також визнає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Частиною 1 ст.7 Конвенції передбачено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Сімейний Кодекс України також регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Частиною другою ст.155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, враховуючи вищезазначені положення Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, норми Сімейного Кодексу України, при вирішенні способу і порядку участі позивача у спілкуванні з сином та його вихованні суд дійшов до наступного. Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо ), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що позивач має психічні розлади здоров`я, зловживає алкогольними напоями чи наркотичними засобами. Із змісту ст.159 СК України вбачається, що способом участі одного з батьків у вихованні дитини є періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо. При цьому мається на увазі, що такий спосіб визначається батьку, з яким дитина не проживає. Статтями 149, 159 СК України встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини: розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини, місце та час їх нього спілкування. Факт вчинення відповідачкою перешкод у спілкуванні з дитиною підтверджуються її заявою, що підтверджують порушення нею порядку побачення з дитиною встановленого розпорядженням Герцаївської РДА Чернівецької області №03-р від 02.01.2018 року. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Закріплення права батьків та дитини на спілкування у чинному законодавстві України відповідає світовим стандартам захисту прав дитини. Стаття 9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічні положення містяться у ст.ст.14, 15 Закону України "Про охорону дитинства". Спілкування є необхідною умовою здійснення батьками виховання дитини. Саме спілкування є основним способом здійснення батьками свого права на особисте виховання дитини. Легальне визнання права батьків та дітей на спілкування є правовим засобом забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, а також правовою гарантією належного здійснення батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). За таких обставин, безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання, зокрема, батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Батько бажає приймати участь у її вихованні, спілкуватися з нею, мати спільні інтереси, а, отже, необхідно забезпечити ефективне здійснення прав доступу позивача до дитини шляхом надання йому побачень з дитиною, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного та

Outcome: approved