Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2015 року по справі № 216/357/15-ц, судом було постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, починаючи стягнення з 26.01.2015 року. Вказаний розмір аліментів, а саме 1/ 4 частка від доходів, було обумовлено тим, що на той час у [PERSON] були відсутні інші утриманці. На момент винесення рішення суду, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який пізніше було розірвано. У 2015 році позивач одружився вдруге, у другому шлюбі в нього [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюб з другою дружиною позивача [PERSON] також було розірвано. На підставі судового наказу Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2021 року по справі № 216/193/21 судом було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу до досягнення дитиною повноліття. 04.08.2021 року позивач одружився втретє, в зв`язку з чим в нього змінився склад сім`ї. В зв`язку з усім вищезазначеним, просить суд винести рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі рішення Центрально-міського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 18.03.2015\~року по\~справі №\~216/357/15-ц на утримання доньки [PERSON] [INFO] до її повноліття з 1/ 4 частини на 1 / 6 частину з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав на адресу суду заяву, у якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судові повістки направлені їй за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, не надав суду жодної заяви або клопотання, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2015 року по справі № 216/357/15-ц судом було постановлено стягувати з [PERSON] на користь матері дитини [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, починаючи стягнення з 26.01.2015 року, що підтверджується копією рішення суду (а.с.7). Вказаний розмір аліментів, а саме 1/ 4 частка від доходів було обумовлено тим, що на той час у [PERSON] були відсутні інші утриманці. На момент винесення рішення суду, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який пізніше було розірвано. У 2015 році позивач одружився вдруге, у другому шлюбі в нього [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Шлюб з другою дружиною позивача [PERSON] також було розірвано. На підставі судового наказу Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2021 року по справі № 216/193/21 судом було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу (а.с.9). 04.08.2021 року позивач одружився втретє, в зв`язку з чим в нього змінився склад сім`ї, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180,\~192 Сімейного Кодексу України. Відповідно дост.180\~СК України\~батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку Як вбачається зі змісту\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За положеннями частини 4\~статі 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З урахуванням змін, які були внесені до ч.2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такого висновку дійшла Перша судова палата Касаційного цивільного суду у справі № 644/4836/18, провадження № 61-13257св19 від 10 жовтня 2019 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний матеріально утримувати неповнолітню дитину та визначаючи розмір аліментів, бере до уваги усі вищенаведені обставини справи, матеріальне становище позивача, наявність інших утриманців та інші обставини справи, що мають суттєве значення. Оскільки,\~Сімейним кодексом України\~визначено принцип рівності батьків щодо зобов`язань утримувати дитину, то суд враховує, що відповідач теж зобов`язана утримувати доньку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] \~ [INFO] \~ у розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Outcome: approved