Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави про встановлення факту смерті особи, в якій зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] в м. Сімферополі АР Крим. Оскільки м. Сімферополь АР Крим відноситься до тимчасово окупованої території України, то свідоцтво про смерть [PERSON] є нелегітимним на території України. При зверненні із заявою до нотаріусу, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому, виникла необхідність звернення до суду. Заявниця та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явились, про судове засідання повідомлялися. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27.04.1985 року Міським Відділом ЗАГСу м. Сімферополь, про що здійснена запис №1618, підтверджується, що батьком [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] одружилася з [PERSON] , та її прізвище стало [PERSON] , зазначено підтверджено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 20.06.2009 року Залізничним відділом актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, про що зроблено відповідний запис за №284. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23.11.2021 року Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану, про що зроблена запис №170219910000706583001, Довідкою о смерті №С-06653 та медичним свідоцтвом про смерть серії 35 №20000.1581, підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в м. Сімферополь. Суд вважає, що заявниця довела факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Сімферополь АР Крим. Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved