Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання. Вказує, що на даний час дочка є студенткою факультету іноземної філології денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки. Зазначає, що на даний час вона не в змозі самостійно надати належну та достатню матеріальну допомогу своїй дочці, а відповідач є особою працездатного віку. В добровільному порядку останній відмовляється надавати допомогу, у зв`язку з чим, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання в розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення нею 23-х років. До початку розгляду справи по суті позивач подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки отримує заробітну плату нижче мінімального розміру, а також з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно представлених доказів вбачається, що [PERSON] є студенткою факультету іноземної філології денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки (а.с. 8). Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти №178 (ФІФ) 2020 с від 11.09.2020 року вартість навчання [PERSON] за 2020/2021 рік становить 21000,00 грн. (а.с. 9). У відповідності до ст. 200 СК України при призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, суд у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відповідача. А тому, зважаючи, що відповідач є працездатним, тобто має можливість надавати допомогу на навчання дочки, яка її потребує, то суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06 вересня 2021 року і на період навчання [PERSON] , але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908,00 грн. судового збору.

Outcome: partial