Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк Оленою Василівною був вчинений виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №70160 про стягнення з неї (позивачки [PERSON] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості за Кредитним договором Кредитним договором №Ск-1004-000578/11-2007 від 15.11.2007 року за період з 15.11.2007 року по 07.06.2021 року в розмірі 9 587 грн. 63 коп. та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, оскільки приватний нотаріус Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк Олена Василівна не перевірила безспірність заборгованості. Також вказує, що нею (позивачкою) заперечується наявність у неї заборгованості за вказаним вище Кредитним договором, оскільки такий кредитний договір укладався між нею та ВАТ «Родовід Банк», а не з ТзОВ «Форвард Фінансів». Крім того, проценти за цим договором нараховані і після спливу строку кредитування, визначеного договором, що також не вказує на безспірність заборгованості. А тому, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк Оленою Василівною, та зареєстрований в реєстрі за №70160, про стягнення із неї [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості Кредитним договором №Ск-1004-000578/11-2007 від 15.11.2007 року в розмірі 10\~237 грн. 63 коп. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.10.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. 24.11.2021 року відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», за підписом генерального директора Отришко О.О., подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що за змістом п. 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. За таких умов, нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Кірса В.В. позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк Оленою Василівною, який зареєстрований в реєстрі за №70160, про стягнення зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості Кредитним договором\~№Ск-1004-000578/11-2007\~від 15.11.2007\~року в\~розмірі 10\~237\~грн.\~63\~коп. В частині витрат за правову допомогу, то просив врахувати, що позивачка такі витрати понесла і вони про це роблять відповідну заяву, однак відповідні докази витрат на правову допомогу позивачкою будуть подані суду в порядку, визначеному 142 ЦПК України. В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцезнаходження юридичної особи та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі «Судова влада». В судове засідання інші учасники судового процесу треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець Чупис Тетяна Петрівна та представник ПАТ «Родовід Банк» не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи їх було повідомлено в установленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. За загальним правилом статей 15 та 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~статтею 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк Оленою Василівною був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 70160, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості за Кредитним договором Кредитним договором №Ск-1004-000578/11-2007 від 15.11.2007 року за період з 15.11.2007 року по 07.06.2021 року в сумі 9 587 грн. 63 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2\~728 грн. 02 коп., прострочена заборгованість за комісією 330 грн. 89 коп., прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом 1 грн. 75 коп., строкова заборгованість за комісією 156 грн. 77 коп., строкова заборгованість за відсотками за користування кредитом 6\~370 грн. 20 коп. Також даним виконавчим написом стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. Загальна сума, що підлягає до стягнення складає 10\~237 грн. 63 коп. (а.с. 6). Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка [PERSON] вказує, що оспорюваний виконавчий напис від 11.06.2021 року є таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при його вчиненні приватним нотаріусом Грисюк О.В. не перевірено безспірність заборгованості за Кредитним договором №Ск-1004-000578/11-2007 від 15.11.2007 року за період з 15.11.2007 року, тому у останньої були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивачки, зазначений у вказаному вище виконавчому написі, є безспірним. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1-3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Поряду для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.4, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Так, п.п. 1, 1-1 вказаного вище Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). Відповідно до пункту 2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року\~\~\~\~№ 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~ це\~нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність кредитору права вимоги за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Як вбачається із позовної заяви, позивачка вказує, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора та зазначає, що стягнута з неї вищевказаним виконавчим написом заборгованість, не є безспірною і вона категорично заперечує про існування в неї такої заборгованості перед ТзОВ «Форвард Фінансів», оскільки сам Кредитний договір був укладений з ВАТ «Родовід Банк», а про перехід прав вимоги її (позивачку) ніхто не повідомляв, а сама заборгованість стягнута поза строками кредитування та включає в себе комісію, яка не була передбачена договором. Сам відповідач АТ «Альфа-Банк» хоча і подав відзив на позовну заяву, однак не скористався своїм правом та не надав суду належних доказів, які б вказували на наявність у позивачки [PERSON] на момент звернення ТзОВ «Форвард Фінанс» до нотаріуса із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, заборгованості перед ТзОВ «Форвард Фінансів» за Кредитним договором №Ск-1004-000578/11-2007 від 15.11.2007 року на суму, яка зазначена у виконавчому написі, та її безспірність, не спростував доводи позивачки. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 04.03.2015 року в справі № 6-27цс15, від 11.03.2015 року в справі № 6-141цс14). За змістом частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, суд зазначає, що згідно до умов вищевказаного Кредитного договору, споживчий кредит ВАТ «Родовід Банк» надавався [PERSON] на строк до 15.11.2008 року, погашення кредиту (основної заборгованості та відсотків) мало відбуватися щомісячними платежами, відповідно до погодженого сторонами Графіку платежів, який є невід`ємною частиною Кредитного договору, а саме по 602 грн. 06 коп. щомісячно, а 15.11.2008 року 749 грн. 52 коп. Враховуючи, що відповідач по справі ТзОВ «Форвард Фінанс» звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису лише в червні 2021 року, тому заборгованість по кредиту (тілу кредиту), відсотках та комісії знаходиться поза строками, в межах яких міг бути вчинений виконавчий напис. Зазначені обставини безумовно вказують на відсутність безспірності заборгованості, що також є підставою для скасування оскаржуваного виконавчого напису, оскільки статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» чітко регламентовані строки, в межах яких можуть бути вчинені виконавчі написи: в даному випадку не більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Отже, враховуючи, що законом інший строк давності не встановлено, тому застосуванню підлягають положення саме Закону України «Про нотаріат», як спеціального закону. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року (справа №591/6608/16-ц). При цьому, суд вважає безпідставними доводи відповідача, наведені в письмових поясненнях, щодо правомірності звернення банку до приватного нотаріуса та правомірності вчинення останнім виконавчого напису, оскільки вони спростовуються вищенаведеним. Таким чином, враховуючи вищевикладене, в тому числі, і відсутність на момент розгляду справи належних та допустимих доказів, які б вказували на безспірність заборгованості позивачки [PERSON] за Кредитним договором №Ск-1004-000578/11-2007 від 15.11.2007 року перед ТзОВ «Форвард Фінансів» на суму 9\~587 грн. 63 коп., відсутність доказів того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу і що про таку заборгованість боржник [PERSON] достеменно знала, однак, проігнорувала вимогу про її погашення, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Грисюк Олени Василівни №70160 від 11.06.2021 року про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» заборгованості за Кредитним договором №Ск-1004-000578/11-2007 від 15.11.2007 року за період з 15.11.2007 року по 07.06.2021 року в сумі 9\~587 грн. 63 коп. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 грн. таким, що не підлягає виконанню. Разом з\~тим,\~на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути із\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Форвард Фінансів» на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved