Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 30.03.2018 між ним (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено договір позики за умовами якого [PERSON] прийняла у власність кошти в розмірі 372080 грн., які зобов`язалась повернути до 29.03.2019. Після укладення договору позики між сторонами було укладено договір іпотеки за умовами якого нерухоме майно земельна ділянка загальною площею 0,0589 га., кадастровий номер 0710400000:25:002:0017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] передається в іпотеку як забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів, переданих за договором позики. 26.06.2020 приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. на підставі заяви [PERSON] , договору іпотеки від 30.03.2018 та додатних до нього документів внесено запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1232816407104) та земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 553857007104) по [ADDRESS] за [PERSON] . Підстава внесення запису рішення приватного нотаріуса Кушнерук А.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52905098 від 01.07.2020. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачів в належному йому житловому будинку позбавляє його належним чином використовувати свою власність. З посиланням на норми ст. 405 ЦК України позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом будинком [ADDRESS] . Заперечення відповідачів. Відповідач позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити. Мотивувальна частина рішення. 30.03.2018 приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. за № 440 посвідчено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець [PERSON] передає в іпотеку іпотекодержателю [PERSON] нерухоме майно: земельну ділянку та житловий будинок по [ADDRESS] , як забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів, переданих за договором позики, укладеним між сторонами та посвідченим 30.03.2018 приватним нотаріусом за реєстраційним номером 439, на суму 372080 грн. до 29 березня 2019 року. Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки тоді, коли в момент настання терміну виконання зобов`язань забезпечених іпотекою вони не будуть виконані. За вибором іпотекодержателя (п.11) застосовується один із наведених у договорі способів звернення стягнення, зокрема шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». 26.06.2020 приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. на підставі заяви [PERSON] , договору іпотеки від 30.03.2018 та додатних до нього документів внесено запис про державну реєстрацію права власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1232816407104) та земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 553857007104) по [ADDRESS] за [PERSON] , підстава внесення запису рішення приватного нотаріуса Кушнерук А.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52905098 від 01.07.2020. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 24.01.2022, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. про визнання неукладеним договору позики, визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправними дій нотаріуса та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнано недійсним договір іпотеки, укладений 30 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. за реєстраційним номером 440. Скасовано рішення приватного нотаріуса Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 52905098 від 01.07.2020, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1232816407104) та земельну ділянку з кадастровим номером 0710400000:25:002:0017 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 553857007104), розташовані за адресою [ADDRESS] за [PERSON] . Суд вважає,\~що визнання\~судом протиправним\~та скасування\~рішення державного\~реєстратора,\~яким відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є нотаріус, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52905098 від 01.07.2020, згідно якого проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору іпотеки, автоматично призводить до відновлення становища, яке існувало до проведення державної реєстрації права, яке скасовано, та повернення спірної земельної ділянки та житлового будинку у власність [PERSON] , у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Частинами першою, другою ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Позивач на сьогодні не є власником будинку і, відповідно, втратив право вимагати визнати відповідачів такими, що втратили право користування ним.

Outcome: dismissed