Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

Представник позивача Домбровська Є.В. звернулася до суду 16 червня 2021 з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за надані за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення, за період з 01.02.2018 по 01.03.2021, у розмірі 24684,65 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню. Відповідач є споживачем послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] . Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв послуги у вигляді централізованого опалення, але відповідачі у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, внаслідок чого їх заборгованість за період з 01.02.2018 по 01.03.2021 склала 24684,65 грн. Працівниками підприємства направлялися споживачам листи з вимогою погасити наявну заборгованість в добровільному порядку, що ними не виконано, у зв`язку з чим представник позивача, діючи від імені та в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа», вимушена звернутися до суду з даним позовом. 05 серпня 2021 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, посилаючись на те, що позивачем додано до позову необґрунтований розрахунок суми позовної заяви. На думку відповідача, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру фактично спожитої в будинку теплової енергії за весь період нарахувань, а також не надано розрахунків пропорційного покладання частини цієї спожитої теплової енергії на квартиру відповідача. В розрахунку суми заборгованості не наведено на підставі яких даних та з застосуванням яких тарифів нараховано відповідачам сума до сплати за спожиту теплову енергію за кожний місяць в зазначеному вище періоді. Позивачем не доведено період надання послуг відповідачу з централізованого опалення та правомірність нарахування плати за ці послуги. Згідно розрахунку до позовної заяви період виникнення заборгованості вказаний з 01.02.2018 по 01.03.2021. Позивач звернувся до суду 16.06.2021 року, отже стягнення заборгованості за період з 01.02.2018 по 16.06.2018 виходить за межі позовної давності у три роки. Одночасно відповідач надала заяву про застосування строку позовної давності. Представником позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» надано відповідь на відзив, в якому зазначив, що доказами надання послуг є акти про початок та закінчення постачання теплової енергії, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відносно заяви відповідача про застосування судом позовної давності, вважає, що вона не підлягає задоволенню. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. Просила позов задовольнити. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами виникли правовідносини по наданню та споживанню комунальних послуг по центральному опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року. Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.46). Позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення відповідачам за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з переліку будинків, до яких подається теплова енергія, актів та інформації на підключення та відключення опалення в будинку (а.с.8-14). У зв`язку з тим, що відповідачі не здійснювали в повному обсязі оплату за послуги з централізованого опалення, за період з 01.02.2018 року по 01.03.2021 року виникла заборгованість за надану послугу в сумі 24684,65 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.7). Відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог, заявлених поза межами трирічного строку. Частинами 3, 4 ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У стаття 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч.1, 2 ст.264 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював неповну, періодичну оплату в опалювальні місяці, та у місяці, коли послуга з централізованого опалення не надавалася і нарахування не проводилися (а.с.7), що суд розцінює, як визнання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем. Отже, позовна давність переривалася внесенням відповідачем періодичних платежів, тому суд не застосовує строки позовної давності. Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Пунктом 1 частини 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання», встановлений обов`язок споживача теплової енергії - своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Інформація щодо відключення споживача від системи центрального опалення, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи відсутня. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору на надання послуги з постачання теплової енергії не звільняє відповідача від обов`язку здійснювати своєчасну оплату за отримані послуги. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198, передбачено обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами ( п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно з ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачів повідомлено про наявність заборгованості та необхідності її сплати за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] (а.с.4), однак станом на день розгляду справи заборгованість має місце. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача до відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачами не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість, станом на день ухвалення рішення заборгованість має місце. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн., в рівних частинах по 756 грн. 66 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved