Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

В грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Файна готівка», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач вказав, що на його адресу надійшла Постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2021 року, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Банадигою В.В., із змісту якої йому стало відомо, що 15 липня 2021 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис №105954 про стягнення з нього на користь ТОВ «Файна готівка» заборгованості в сумі 21893,20 грн. Він проходить військову службу в Хмельницькому обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, де з нього можуть стягуватися грошові кошти. Йому нічого не відомо про заборгованість в ТОВ «Файна готівка», оскільки в жодні правовідносини із кредитором він не вступав, договори не підписував, грошові кошти не отримував. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Оскільки ним не укладались і не підписувались ніякі кредитні договори з ТОВ «Файна готівка», то і підстав для вчинення виконавчого напису на оригіналі неіснуючої угоди не було. В ході надання стягувачем документів для вчинення нотаріусом виконавчого напису було свідомо допущено грубі порушення, а саме не було надано оригінал кредитного договору, який містить підпис, що належить йому. Таким чином у стягувача не виникає право на стягнення коштів, оскільки він за ними не звертався і їх не отримував. Тим більше тут не має місця для безспірності такого права. В наслідок неправомірних дій зі сторони стягувача нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 105954 від 15.07.2021р., щодо заборгованості якої не має по відношенню до нього взагалі, у будь-якому розмірі. Вчинений виконавчий напис дав можливість приватному виконавцеві розпочати проти нього процедуру примусового стягнення коштів. Чим порушено його права та охоронювані законом інтереси. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішення були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення з нього заборгованості по кредитному договору, який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. З врахуванням наведенного позивач просить: визнати виконавчий напис № 105954 від 15.07.2021 року вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» заборгованості в сумі 21893,20 грн. таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позов підтримує в повному об`ємі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідмолявся у встновленому законом порядку. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис №105954 щодо звернення стягнення з [PERSON] заборгованості в загальній сумі 21893,20 грн. за кредитним договором №00-541985 від 07.12.2019 року на користь ТОВ «Файна готівка» Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.06.2021 року по 02.07.2021 року. Сума заборгованості становить 21893,20 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7000 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 14893,20 грн.. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 21893,20 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. 23.11.2021 року відкрито виконавче провадження (ВП№ 67643731) про примусове виконання виконавчого напису №105954, виданного 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Файна готівка», заборгованості в розмірі 21893,20 грн.. Вказані обставини підтверджуються: виконавчим написом, вчиненим 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. №105954; постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. від 23.11.2021 року про відкриття виконавчого провадження (ВП№ 67643731). Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно п.2.1 глави 16 вказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 вказаного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 1 вищевказаного Переліку документів передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила наступне. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.п.78-83). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 (п.87). Проте, незважаючи на вищевказані вимоги закону, ТзОВ «Файна готівка» звернулось до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис від 15 липня 2021 року, яким з позивача звернуто стягнення на користь ТзОВ «Файна готівка» 21893,20 грн. заборгованості за кредитним договором №00-541985 від 07.12.2019 року, який нотаріально не посвідчений. Відповідно до ст.81 ЦПК України відповідачем ТзОВ «Файна готівка» суду не надано доказів того, що: позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №00-541985 від 07.12.2019 року. У зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТзОВ «Файна готівка» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. Не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТзОВ «Файна готівка» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками, документи на підтвердження переходу до них права вимоги за кредитним договором укладеним з позивачем, тобто безспірності заборгованості. Таким чином, вчиняючи 15 липня 2021 року виконавчий напис №105954, приватний нотаріус Грисюк О.В. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Враховуючи вищевикладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вимог діючого законодавства, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №105954 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Файна готівка» заборгованості в загальному розмірі 21893,20 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ТзОВ «Файна готівка» на користь позивача судовий збір в розмірі 1362 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved