Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ «Завод Маяк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначає, що перебував у трудових відносинах з АТ «Завод Маяк», займав посаду радника генерального директора з маркетингу, з якої 25.07.2019 року звільнений за власним бажанням у зв`язку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, а саме невиплати заробітної плати. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2020 року встановлено факт заборгованості по заробітній платі у розмірі 59 473 грн. 77 коп. та стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.07.2019 року по 31.01.2020 року у розмірі 138 518 грн. 09 коп. Оскільки на день подання заяви, розмір заборгованості по заробітній платі АТ «Завод Маяк» перед ним не змінився, з ним не проведено повного розрахунку, з урахуванням рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2020 року, [PERSON] просить суд стягнути з АТ «Завод Маяк» на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.02.2020 року по день ухвалення судового рішення. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 17.12.2021 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що [PERSON] перебував з АТ «Завод Маяк» у трудових відносинах на посаді радника генерального директора з маркетингу, з якої 25.07.2019 року був звільнений за власним бажанням у зв`язку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наказом АТ «Завод Маяк» № 146к про припинення трудового договору. Відповідно до довідки АТ «Завод Маяк» від 06.08.2019 року № 838/700 середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 1 057 грн. 39 коп. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2019 року стягнуто з АТ «Завод Маяк» на користь [PERSON] 59 473 грн. 77 коп. заборгованості по заробітній платі та стягнуто 138 518 грн. 09 коп. компенсації за час затримки розрахунку при звільненні. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Магдою С.Г. від 03.11.2020 року прийнято виконавче провадження № 61932426 з примусового виконання виконавчого листа № 756/10655/19, виданого 14.04.2020 року про стягнення з АТ «Завод Маяк» на користь [PERSON] 138 518 грн. 09 коп. компенсації за час затримки розрахунку при звільненні. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Магдою С.Г. від 03.11.2020 року прийнято виконавче провадження № 61932426 з примусового виконання виконавчого листа № 756/10655/19, виданого 14.04.2020 року про стягнення з АТ «Завод Маяк» на користь [PERSON] 59 473 грн. 77 коп. заборгованості по заробітній платі. Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат,що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому ст. 117 КЗпП України. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 569/7584/18 (провадження № 61-3961св19), у постанові від 08.04.2020 року дійшов висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України. У постанові від 26.06.2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), відступаючи від висновків, наведених у постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 року у справі № 6-113цс16 щодо права суду на зменшення розміру середнього заробітку, зазначила критерії зменшення розміру відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Як вбачається із довідки АТ «Завод Маяк» розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становив 1 057 грн. 39 коп., з урахуванням рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2019 року, яким стягнуто з АТ «Завод Маяк» на користь [PERSON] компенсацію за час затримки у розмірі 138 518 грн. 09 коп., а тому сума середнього заробітку, яку просить стягнути у розмірі 548 785 грн. 41 коп. є значно завищеною. З огляду на встановлений розмір заборгованості із виплати компенсації втрати частини доходу у випадку порушення встановлених строків їх виплати, характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, зменшити розмір відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат до суми 10 000 грн. 00 коп.

Outcome: partial