Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

У позовній заяві позивач посилалась на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано. Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з матір`ю, а відповідач жодним чином не піклується про доньку, не виявляє інтересу до її долі, не цікавиться успіхами доньки та станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Також відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти, що в сукупності шкодить інтересам дитини. Відповідач не виконує жодних з покладених на нього законом обов`язків, а саме: педагогічної, матеріальної та грошової участі у вихованні доньки не бере. Таким чином, за дев`ять років ніякої участі в житті дитини відповідач не приймав. Всі питання щодо виховання та матеріального забезпечення доньки позивач вирішує самостійно. За рішенням суду з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки з 28.09.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Сума боргу за аліментами становить 147255 гривень 80 копійок. Посилаючись на вказане позивач просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , а також стягнути на її користь судові витрати. У судовому засіданні 14.02.2022 в присутності представника органу опіки та піклування і матері була заслухана думка дитини, щодо якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав. Малолітня [PERSON] розповіла, що проживає з матір`ю, братом [PERSON] , якому 5 років, і батьком на ім`я [PERSON] . Зі слів дитини вбачається, що своїм батьком вона вважає вітчима, який проживає разом з ними. На запитання суду, чи знає вона, хто такий [PERSON] , дитина відповіла, що не знає і не пам`ятає його. Після заслуховування думки дитини розгляд справи було відкладено на 01.03.2022 у зв`язку з відсутністю станом на 14.02.2022 відомостей про належне повідомлення відповідача про день і час судового засідання. У судове засідання 01.03.2022 сторони і представник органу опіки та піклування не з`явилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] про день і час судового засідання повідомлені належним чином. Від представника надійшло клопотання з проханням розгляд справи здійснити без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення йому поштових відправлень. Однак ні в підготовче судове засідання, ні в засідання із розгляду справи по суті відповідач жодного разу не з`явився, відзиву не надіслав, розглядом справи не цікавився . Від органу опіки та піклування надійшов висновок щодо вирішення спору. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 01.03.2022 постановлено здійснити заочний розгляд справи. Судом встановлені такі обставини. Позивач [PERSON] з 2011 року перебувала в шлюбі із відповідачем [PERSON] , який було розірвано за рішенням Барського районного суду Вінницької області від 08.11.2013, котре набрало законної сили 19.11.2013, що підтверджується наданою позивачем копією рішення суду. [INFO] у шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , яке видано 14.08.2012 Балківською сільською радою Барського району Вінницької області. Позивач [PERSON] 23.06.2015 зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2015, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області. [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду на користь позивача з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.08.2021 становить 147255,8 грн. Вказані обставини підтверджуються: даними виконавчого листа Барського районного суду Вінницької області від 21.12.2012 у справі № 201/3670/12, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 15002 від 16.08.2021, здійсненого головним державним виконавцем Барського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області Мориляком В. М., даними акта обстеження матеріально-побутових умов від 02.09.2021. Згідно з довідкою КП «Бар-благоустрій» № 431 від 01.12.2021 за адресою в [ADDRESS] проживають, крім позивача і її доньки [PERSON] , також чоловік позивача [PERSON] і її син [PERSON] . Довідкою Окладнянського закладу загальної середньої освіти І ступеня - заклад дошкільної освіти №58 від 22.11.2021 підтверджуються ті обставини, що донька сторін [PERSON] навчалась у вказаному закладі з 31.08.2018 по 27.07.2021 і її вихованням займалася лише мати [PERSON] . Про батька [PERSON] педагогам закладу нічого невідомо, за роки навчання він до школи не приходив, батьківські збори не відвідував. Згідно з довідкою КНП «Барський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Барської міської ради №3 від 09.12.2021 про життя, здоров`я, лікування та проведення необхідних щеплень доньки [PERSON] піклується тільки мати [PERSON] , а батько [PERSON] участі в лікуванні дитини та проведенні профілактичних щеплень не бере. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Барської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області № 2 від 27.01.2022, в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним позбавити її батька [PERSON] батьківських прав. За даними цього висновку працівниками служби у справах дітей проведено бесіду з дитиною [PERSON] з метою вивчення прихильності до біологічного батька [PERSON] . У процесі бесіди дитина повідомила, що свого біологічного батька не пам`ятає взагалі, вважає та називає вітчима [PERSON] своїм батьком. Працівники служби зв`язалися з відповідачем [PERSON] по телефону і в процесі бесіди встановили, що батько бачив доньку кілька разів протягом життя, з моменту припинення спільного проживання з її матір`ю не вживав ніяких заходів, щоб приймати участь у вихованні дитини. На засідання комісії батько не з`явився, заяви щодо встановлення способу його участі у вихованні дитини не подав. Пунктами 1, 2 статті 3, пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Позбавлення батьківських, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. У судовому засіданні [PERSON] висловилася про те, що не пам`ятає свого біологічного батька і своїм батьком вважає вітчима, чим підтверджується відсутність прихильності до біологічного батька, про що зазначено також у висновку органу опіки та піклування. Проаналізувавши надані позивачем докази, які відповідачем не спростовані, з огляду на байдуже ставлення відповідача до судового провадження про позбавлення його батьківських прав, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька, зокрема, не бере жодної участі у її житті, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем його малолітньої доньки, судом не встановлено. Протягом розгляду справи у суді відповідач належних висновків щодо виховання та утримання дитини не зробив, не продемонстрував готовності виправитися і приділяти увагу вихованню дитини. Враховуючи думку дитини, наявні в матеріалах справи докази про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України є законною підставою для позбавлення батьківських прав, беручи до уваги висновок органу опіки і піклування, який є достатньо обґрунтованим і узгоджується з наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] відповідатиме інтересам дитини. Отже, позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав. Згідно з статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved