Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Львівобленерго" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення. Позовна заява мотивована тим, що 07.03.2018 представниками позивача за адресою: м. Львів, вул. Граб`янки, 40 було здійснено перевірку засобу обліку та виявлено порушення ПКЕЕН про що складено акт про порушення №08850. Акт підписано трьома представниками ПАТ «Львівобленерго». За наслідками розгляду зазначеного акту 06.04.2018 комісією було прийняте протокольне рішення про стягнення з відповідача збитків внаслідок порушення ПКЕЕН. Згідно розрахунку сума збитків складає 61821, 08 грн. Зважаючи на вказане, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відзив мотивує тим, що в протоколі від 06.04.2018 року зазначено неправдиву інформацію, оскільки у графі "Підпис" зазначено не її підпис, а також прізвище [PERSON] . Зазначає, що про дату та місце проведення комісії вона повідомлена не була, відтак вважає зазначений протокол, долучений представником позивача, незаконним та таким, в якому міститься неправдива інформація. Окрім цього, вказує у відзиві про строк позовної давності щодо стягнення коштів, які наводяться у позовній заяві, зазначаючи, що позивач мав право звернутись з позовом про стягнення з неї коштів за період з 09.07.2017 року до 07.03.2018 року. В судове засідання 29.03.2022 представник позивача не з`явився, в попередніх судових засіданнях позов підтримав повністю з підстав, наведених у позові. В судове засідання 29.03.2022 представник відповідача не з`явився, в попередніх судових засіданнях просив відмовити в позові повністю. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, пояснення представників сторін, свідків, письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У частині першій статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повномуобсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та неодноразово підтверджена Великою Палатою Верховного Суду (справи №№ 751/3840/15-ц, 904/7183/17). Взаємовідносини у сфері електроенергетики, на час виникнення спірних правовідносин, регулювались ст. 714 ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Правилами роздрібного ринку електроенергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. За ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. За п. 1 ПКЕЕН побутовий споживач фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником. При цьому, позивач не додає до позовної заяви договір, укладений між ним та [PERSON] про користування електричною енергією, не надає доказів наявного особового рахунку, що не дає суду можливості встановити, хто є побутовим споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, відповідь на адвокатський запит [PERSON] №1/21/08/20 від 21.08.2020 року щодо надання письмової інформації та документів позивачем не надана. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг може бути індивідуальний або колективний споживач. За п. 6 вказаної норми індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження того, що відповідач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , користуються цим об`єктом нерухомості і відповідно, отримує житлово-комунальні послуги. Як вбачається з копії додатку до протоколу 08850 вказаний будинок забезпечувався електричною енергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , однак доказів цьогопозивачем суду не надано. Так, 07.03.2018 представниками ПАТ «Львівобленерго» в складі Петрухіна С.В., Сенів І.Ф. , Кайдровичем В.Б. , за адресою: м. Львів, вул. Граб`янки, 40 здійснено перевірку засобу обліку та виявлено порушення ПКЕЕН про що складено акт про порушення №08850. Акт підписано трьома представниками ПАТ «Львівобленерго» та як вбачається з долученої копії акту представником [PERSON] - [PERSON] . За наслідками розгляду зазначеного акту 06.04.2018 комісією ВРПС ЛМЕМ прийняте протокольне рішення про стягнення з відповідача, як споживача збитків внаслідок порушення п.п. 42, 48 ПКЕЕН. Згідно розрахунку сума збитків складає 61821, 08 грн. Як вбачається з листа ПАТ «Львівобленерго» №31-00324 від 13.04.2018 на ім`я [PERSON] скеровано лист-претензію про необхідність сплатити в 10-денний строк вартість не облікованої електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН. Як вбачається з копії списку №1033 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 14.04.2018 на адресу [ADDRESS] скеровано поштове відправлення від ЛЕМ на ім`я [PERSON] . Як вбачається з копії листа ПАТ «Львівобленерго» №19-пр від 03.04.2020 на ім`я [PERSON] скеровано лист-претензію про необхідність сплатити в 10-денний строк вартість не облікованої електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН. Разом з тим, споживачем послуг та відповідачем в даній справі є [PERSON] , а не [PERSON] . Згідно з положеннями ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 26 Закону України Про електроенергетику , передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються КМУ. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Частиною 2 ст. 27 Закону України Про електроенергетику передбачено, що правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; насильницькі дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов`язків перед енергопостачальниками. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Відповідно до пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Пунктом 37 Правил визначено, що енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку електроенергії та електроустановок споживача. Пунктом 53 Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Згідно п.54 Правил Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням. У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. Згідно п. 48 Правил, побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Так, як вбачається з долученої копії акту про порушення № 08850 від 07.03.2018 року, в графі, де відображається інформація про те в чиїй присутності складався даний акт зазначено « [PERSON] (зі слів споживача)». Разом з тим, в графі «з актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» стоїть підпис та прізвище [PERSON] (без ініціалів). У графі «зауваження до складеного акта» зазначено «з викладенням порушень я не згідний, тому що підключали проводку електрик в Львівенерго з заміною лічильника». Допитані в судовому засіданні свідки, які саме і були представниками позивача під час складання акту порушення №08850 від 07.03.2018, а саме: Петрухін С.В. , Сенів І.Ф. , Кайдрович В.Б. , повідомили, що під час рейдової перевірки 07.03.2018 виявили порушення за вказаною адресою: [ADDRESS] , прізвище споживача « [PERSON] », яке занесено в акт порушення їм відомо з документів з якими вони прийшли на обстеження. Також, повідомили, що безпосередньо споживач [PERSON] , яка зазначена, як така що в її присутності здійснювалась перевірка присутня не була. Припускають, що вона могла бути вдома в цей час, оскільки якісь особи в домі були. Документи чоловіка на прізвище « [PERSON] », який фактично був присутній під час перевірки вони не перевіряли, відтак, чи дійсно прізвище чоловіка, який був присутнім « [PERSON] » і яке відношення він має до споживача [PERSON] не знають, однак припускають, що це міг бути батько [PERSON] . Покази вказаних свідків, підтверджують твердження відповідачки, що така не була присутня під час перевірки, не була обізнана з актом про порушення, повідомлення про розгляд комісією акту їй ніхто не скеровував і про таке засідання вона повідомлена не була, як і не була ознайомлена в подальшому з протоколом від 06.04.2018. З огляду на вказане, акт про порушення складався у відсутності споживача та за відсутності представника споживача, що є порушенням абз. 1 п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електроенергії, а в подальшому споживач не повідомлявся про засідання комісії. Згідно із терміном «побутовий споживач», яке було вжито у Правилах користування електричною енергією для населення, чинних на момент виявлення позивачем порушень, це фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником. Ураховуючи, що позивачем не надано доказів того, що особи, які визначені ним як співвідповідачі, зареєстровані та фактично проживають в спірному будинку або є його співвласниками. Пунктом 53 Правил передбачено, що побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Так, як вбачається з протоколу №08850 від 06.04.2018 в графі «присутність споживача» зазначено «не з`явився», в наступній графі зазначено, що «споживач запрошувався на засідання комісії актом № 08850 від 07.03.2018 врученим споживачу на місці після його складання», рекомендований лист споживачу не скеровувався. Однак, як вже встановлено судом, споживач [PERSON] присутня при складанні акту не була, такий не підписувала, відтак, інформація, щодо обізнаності споживача [PERSON] про дату розгляду такого акту не відповідає дійсності. Окрім того, згідно п.54 Правил акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Відтак, суд вважає, що з огляду на відсутність відповідачки, як споживача під час складання акту, необізнаність відповідачки про час та дату розгляду акту, відсутність у комісії доказів того, що [PERSON] належним чином повідомлялась про час розгляду акту, комісія в силу п.53 Правил не мала повноважень на розгляд акту 07.04.2018 року. Окрім того, відповідно до п. 54 Правил рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. В порушення вказаного положення протокол 08850 від 06.04.2018, як і акт 08850 від 07.03.2018 споживачу [PERSON] також не надсилались, оскільки, як вбачається з копія долучених позивачем листів та поштових квитанцій, протокол скеровувався ім`я іншої особи, а саме - [PERSON] , а споживач та відповідачка у даній справі по-батькові [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, суду не надано доказів того, що відповідач проживає або зареєстрована у згаданому будинку, є власником такого, використовує електричну енергію у ньому абояк споживач була присутня під час проведення перевірки, про час та дату розгляду акту вона не повідомлялась ні в день складання акту, ні шляхом скерування рекомендованого повідомлення, комісія всупереч п. 53-53 Правил розглядала акт без належного повідомлення споживача, копія протоколу споживачу також не надсилалась, підстав для задоволення позову суд не вбачає. З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed