Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач 18.01.2022 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що 10.07.2015 вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб, який ще не розірвано. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , 2006 року народження та [PERSON] , 2016 року народження, які проживають із нею та знаходяться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дітям не надає. Вона не має можливості самостійно утримувати дітей, дітям потрібні кошти для придбання одягу, лікування, продуктів харчування, належного відпочинку, придбання підручників тощо. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На адресу суду 31.01.2022 від відповідача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої він відповідач у справі № 702/34/22 відмовляється у стягненні аліментів на користь позивача [PERSON] на її доньку [PERSON] , так як він не є її біологічним батьком, таким чином хоче відмовитись від її усиновлення. Просить суд відмовити позивачу у стягннені аліментів на її користь на [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів його доходів, так як дитина проживає із ним і проводить більше часу за адресою [ADDRESS] , і вимагає суд призначити 1/6 частину заробітку з його доходів, так як йому теж потрібно доглядати за дитиною, оплачувати комунальні послуги, за щось проживати. Просить також суд взяти до уваги те, що 08.12.2021 позивачеві зробили операцію у Вінницькому онкодиспансері, яку він оплатив у розмірі 32 500 грн, копію чеку не надає, так як лікарі їх не видають. Йому потрібно віддавати позичені гроші, і наполягає відшкодувати йому завдані збитки, у вигляді сплати аліментів позивачу. Ухвалою суду від 24.01.2022 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задовольнити та додатково пояснила, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно допомогу дітям не надає, спілкується лише з молодшою донькою, забирає її з дитячого садочка. Вона не працює, немає змоги самостійно утримувати дітей. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання молодшої доньки [PERSON] . Заперечує проти стягнення аліментів на користь старшої доньки, оскільки він не є її біологічним батьком, а удочерив дитину, а тому не вважає, що має обов"язок її утримувати. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER] , виданим повторно 18.01.2022 Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 106 та серія [NUMBER] , виданим 13.04.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 45, відповідно (а. с. 5, 8). Факт проживання спільних дітей сторін з позивачкою та знаходження на її утриманні підтверджується довідкою № 24, виданою 11.01.2022 виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, відповідно до якої у [PERSON] на повному утриманні знаходяться діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка одна несе витрати по утриманню дітей, не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дітей. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 182 СК України). Так, відповідач, як на підставу відмови у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] посилається на те, що він не є її біологічним батьком, що не може бути взято судом до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і покладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Як встановлено вище, відповідач у справі [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , належних та допустимих доказів (рішення суду про скасування усиновлення) на спростування даних обставин відповідачем не надано. Вимоги про відмову від усиновенння [PERSON] судом не розглядається, оскільки дані обставини не є предметом розгляду в даній справі. Відповідач не надав суду інших доказів того, що не має можливості сплачувати кошти на утримання дітей, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, існування будь-яких інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дітей. Надані відповідачем рахунки на оплату житлово-комунальних послуг не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки дані рахунки стосуються споживача [PERSON] та дані витрати не мають визначального характеру для спростування можливості сплачувати аліменти. Оскільки, діти сторін проживають разом з матір`ю, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації обов`язку про утримання дітей не досягнуто, судом встановлено достатньо правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але у відповідності до ч.2 ст.182 СК України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття та задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 18.01.2022. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Оскільки, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved