Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] 29 грудня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 16 січня 2021 року було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2021 року було вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року заяву представника позивача про зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів було залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів було залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року заяву [PERSON] про витребування доказів було задоволено частково. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач у своєму позові посилалася на те, що 11 серпня 2014 року між нею і АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500955628, відповідно до умов якого банк надав позивачеві грошові кошти у розмірі 13 372 гривень 39 коп. зі сплатою 15,99 % річних та кінцевим строком повернення до 12 серпня 2019 року. Згодом АТ «Альфа-Банк» уклало договір про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», яке відступило право вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», що в уклало договір факторингу, за умовами якого право вимоги набуло ТОВ «Вердикт Капітал». Жодних повідомлень про відступлення права вимоги на адресу позивача направлено не було. У грудні 2020 року позивачеві стало відомо, що 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1379, яким запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 500955628 від 11 серпня 2014 року у розмірі 68 870 гривень 46 коп., а також 500 гривень за вчинення виконавчого напису, а всього 69 370 гривень 46 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 23 жовтня 2020 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Зазначила що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, оскільки його вчинено на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написі нотаріусів. Вважає, що дії відповідача про звернення стягнення на суму заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса є незаконним, тому що виконавчий напис може бути вчинено лише вразі, якщо заборгованість є безспірною і за умови, що нотаріусу подано документи, які підтверджують безспірний характер заборгованості. Розрахунок заборгованості відповідачем було здійснено за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Розмір кредиту становить 13 372 гривні 39 коп., відсотки, комісія і штрафні санкції складають 55 498 гривень 07 коп. за один рік, що відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є несправедливими умовами. Вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, які не відносяться до переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. № 1379 від 25 вересня 2020 року про стягнення із неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 69 370 гривень 46 коп., таким, що не підлягає виконанню, судові витрати у справі стягнути з відповідача. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» свого представника у судове засідання не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини не направлення представника судові не повідомив, у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що вчинення нотаріусом захисту прав кредитора відбувається за фактом подання стягувачем документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Нотаріусу було надані документи, які підтверджують наявність заборгованості. Нотаріус при вчинення виконавчого напису не встановлює права і обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. у судове засідання не з`явилася, про дату судового розгляду повідомлена в порядку ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки судові не повідомила, письмових пояснень на позовну заяву до суду не направила. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 500955628, відповідно до умов якого банк надав позивачеві грошові кошти у розмірі 13 372 гривень 39 коп. зі сплатою 15,99 % річних та кінцевим строком повернення до 12 серпня 2019 року (а.с. 121 оберт). 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. вчинено виконавчий напис № 1379, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 500955628 від 11 серпня 2014 року, укладеним між [PERSON] і АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого за договором відступлення прав вимоги є ТОВ «Вердикт Капітал», за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року у розмірі 68 870 гривень 46 коп. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 гривень, а всього 69 370 гривень 46 коп. (а.с. 121). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 23 жовтня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 63395526 з примусового виконання виконавчого напису № 1379 від 25 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. (а.с. 7). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 11 листопада 2020 року було звернуто стягнення на доходи боржника (а.с. 8). За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено у главі 14 ЗУ «Про нотаріат». У відповідності із ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України (постанова від 05 липня 2017 р. у справі № 6-887цс17) захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі. Таким чином, з наведених приписів вбачається, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в переліку, чи подані всі передбачені переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. У даному випадку нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та наявності у кредитора права на безспірне стягнення заборгованості. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, при вчиненні 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. виконавчого напису № 1379, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 500955628 від 11 серпня 2014 року за період з 16 січня 2019 року по 25 березня 2020 року у загальному розмірі 69 370 гривень 46 коп., не було дотримано вимог чинного законодавства, чим порушено права боржника, які підлягають захисту у судовому порядку, тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1 294 гривень 80 коп. (а.с. 1, 66), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved