Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської обласної прокуратури про скасування заборони. Позов мотивує тим, що маючи намір відчужити належне йому майно, він звернувся до приватного нотаріуса Рацин В.Ф., однак нотаріусом у вчиненні даної дії було відмовлено, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона відчуження будинку, яка накладена на підставі повідомлення прокуратури Закарпатської області б/н від 03.02.2000 року та зареєстровано 08.11.2006 року 15:35:46 за №4022876 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора. Вказує, що наявна заборона відчуження належного йому будинку за адресою: [ADDRESS] , на даний час не має жодних правових підстав, так як втратив чинність КПК України 1960 року, минув тривалий час після закриття кримінальної справи, а тому є всі підстави для її скасування. На підставі вищенаведеного, просить суд скасувати арешт на майно, що належить [PERSON] , [INFO] , накладений в рамках кримінальної справи, тип обтяження: арешт (архівний запис), який зареєстрований в Єдиному реєстрі забороні відчуження нерухомого майна за №4022876 від 08.11.2006 року 15:5:46 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, б/н, рЗ.02.2000, Прокуратура Закарпатської області, за реєстром. Не погоджуючись із позовними вимогами 18.02.2022 року представником відповідача Роман М.С. було подано відзив на позов у якому останній вказав, що позовні вимоги позивача є безпідставними, обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог ним не доведено, а тому такі не підлягають до задоволення. Вказує, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що накладений на майно арешт має бути скасовано органом досудового слідства, оскільки в його застосуванні відпала потреба, та не надано доказів закриття кримінальної справи, у тому числі прокуратурою. Тому, просив у задоволені позову відмовити. Позивач у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява, а також заява його представника [PERSON] , згідно яких вони просять позовні вимоги задоволити та розглянути справу без їх участі. Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтвреджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №281141218 від 25.10.2021 встановлено, що на вищевказане нерухоме майно зареєстровано обтяження на підставі повідомлення прокуратури Закарпатської області б/н від 03.02.2000 року та зареєстровано 08.11.2006 року 15:35:46 за №4022876 реєстратором: Іршавська державна нотаріальна контора. Як слідує з матеріалів справи, представник позивача зверталася із запитом до Закарпатської обласної прокуратури із заявою про надання інформації про наявність чи відсутність кримінальної справи, на підставі якої було зареєстровано обтяження за №4022876. У відповідь на запит Закарпатською обласною прокуратурою надано лист №27-1326-21 від 09.12.2021 зі змісту якого встановлено, що у зв`язку із закінченням строків зберігання, книги обліку за 2000 рік знищені на підставі акту про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівногофонду. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, арешт на спірне майно було накладено під час дії КПК України від 1960 року. Одночасно, відповідно до пункту 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року (із змінами і доповненнями) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з вирішенням питання про припинення арешту майна поширюються норми КПК України у редакції кодексу 1960 року. Проте, положеннями цього Кодексу передбачалося прийняття рішення про зняття арешту майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі, або одночасно з винесенням постанови про її закриття, або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба. Відповідачем на адвокатський запит представника позивача не надно відомостей про наянвість кримінальної справи, на підставі якої було накладено арешт на нерухоме майно позивача. Більше того, згідно відповіді №27-1326-21 від 09.12.2021, книги обліку за 2000 рік знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання. Таким чином, представником відповідача не доведено ту обставину, що у необхідності накладеного арешту на нерухоме майно позивача за адресою: [ADDRESS] , на підставі повідомлення прокуратури Закарпатської області б/н від 03.02.2000 року, не відпала потреба, а тому суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективним засобом відновлення такого права. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень та такі його доводи не були спростовані належними та допустимими доказами відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з урахуванням особливостей справи суд залишає витрати по сплаті судового збору без відшкодування.

Outcome: approved