Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Державний реєстратор - приватний нотаріус КМНО Маматова В.В. 30.06.2021 року прийняла рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації, як це вбачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, був договір купівлі-продажу від 30.06.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Маматовою В.В. за реєстровим №265, відповідно до якого АТ «Райффейзен Банк Аваль» продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . [PERSON] заявив позов, за яким просив визнати протиправним та скасувати вказане рішення державного реєстратора. Позов обгрунтовано тим, що оспорюване рішення прийняте за наявності невирішеного спору, предметом якого є право власності на квартиру [ADDRESS] , що був заявлений позивачем та його дружиною, а також за наявності обтяжень на квартиру. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 02.08.2021 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Заяви позивача про забезпечення позову суд залишив без задоволення. Представники відповідачів надіслали відзиви, за якими просили в задоволенні позову відмовити, за безпідставністю. Інших заяв, клопотань, до розгляду справи по суті, не надходило. Ухвалою суду від 06.12.2021 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві. Представники відповідача просили відмовити в позові, пославшись на те, що оспорюване рішення не порушує прав позивача. Судом встановлено таке. На підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений 01.07.2008 року приватним нотаріусом КМНО Соколовським С.П. за реєстровим №3026, [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Квартира була придбана [PERSON] у шлюбі з [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року розірвано кредитний договір №22033131904 від 09 жовтня 2008 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк аваль» та [PERSON] , і ухвалено до стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу в розмірі 1 014 290,41 грн., 1 820,00 грн судових витрат, а всього 1 016 110,41 грн. Дане рішення було звернуте до примусового виконання через ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві. 27 червня 2012 року приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В. на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу ВП №29081938 від 23 травня 2012 року та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, затвердженого в.о. начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 23 травня 2012, видано свідоцтво про право власності ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції на квартиру [ADDRESS] . 26 березня 2013 року державним реєстратором здійснено відповідну реєстрацію права власності на цю квартиру. [PERSON] та [PERSON] , не погодившись з відчуженням квартири, у квітні 2014 року заявили позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, приватного нотаріуса КМНО Верповської О.В. про визнання недійсними свідоцтва, дублікату свідоцтва, постанови про передачу майна стягувачу, акту державного виконавця, та скасування державної реєстрації права власності. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва 19.11.2019 року, що залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року, в задоволенні позову відмовлено. Верховний Суд 08 вересня 2021 року за результатами касаційного перегляду справи постановив: рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року змінити, виклавши їх мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Отже, підстави набуття АТ «Райффайзен Банк Аваль» права власності на квартиру [ADDRESS] залишились в силі. Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 року, було скасовано рішення державного реєстратора від 26 березня 2013 року про реєстрацію за Київською регіональною дирекцією АТ «Райффайзен Банк Аваль» права власності на квартиру [ADDRESS] . Проте, дане рішення суду, в супереч доводам позивача, не позбавляло АТ «Райффайзен Банк Аваль» права власності на квартиру, і права на повторне звернення до державного реєстратора із заявою про реєстрацію цього права. І таким правом банк скористався. 10 червня 2021 року державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Мамотовою В.В. здійснено реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за АТ «Райффайзен Банк Аваль». Наявність обтяжень квартири, на час реєстраційних дій, не було підставою для відмови в державній реєстрації прав, відповідно до п.6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», як на тому наполягав позивач, оскільки квартира була набута АТ «Райффайзен Банк Аваль» у результаті її примусової реалізації відповідно до закону(таке виключення із правила передбачене п.3 ч.4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відчуження АТ «Райффайзен Банк Аваль» квартири [ADDRESS] , і наступна державна реєстрація права власності на цю квартиру за [PERSON] , не порушують прав та інтересів позивача. Отже, позов засновано на доводах, що суперечать дійсним обставинам, та на хибному тлумаченні вимог законодавства, тобто є надуманим, а відтак в задоволенні вимог позову слід відмовити, за безпідставністю. За такого рішення клопотання представника позивача про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає. Заяв про відшкодування витрат на розгляд справи від відповідачів не надходило. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed