Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Представник АТ «Страхова компанія «Інго» 02.08.2021 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, яким просить стягнути з відповідача на користь АТ «Страхова компанія «Інго» в порядку регресу 22481,67 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Агротеп» та ПрАТ «АСК «Інго Україна», правонаступником якого є АТ «СК «Інго» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/007463429, на забезпечення транспортного засобу «ДАФ», д.н.з. [NUMBER] . 02.04.2017 року по вул. Чорнобильська, 3 в м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДАФ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.10.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. [PERSON] водій пошкодженого транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. На виконання умов договору страхування, АТ «СК «Інго» на підставі звіту №ЕД-1707-2-707.17 від 07.04.2017 р. та страхового акту № 1592427 від 06.12.2017 року, здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 25581,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12640 від 13.12.2017 року. Таким чином, посилаючись на положення ст. 38.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 22481,67 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу та третім особам подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу та третім особам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача те третіх осіб не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між ТОВ «Агротеп» та ПрАТ «АСК «Інго Україна», правонаступником якого є АТ «СК «Інго» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/007463429, на забезпечення транспортного засобу «ДАФ», д.н.з. [NUMBER] . 02.04.2017 року по вул. Чорнобильська, 3 в м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДАФ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобіль «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.10.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, вказаною постановою встановлено, що [PERSON] будучи причетний до аварії, залишив місце ДТП (а.с. 24). З матеріалів справи вбачається, що водій пошкодженого транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 23.06.2017 року звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 38). На виконання умов договору страхування, АТ «СК «Інго» на підставі звіту №ЕД-1707-2-707.17 від 07.04.2017 р. та страхового акту № 1592427 від 06.12.2017 року, здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 25581,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12640 від 13.12.2017 року (а.с. 25-37, 39, 49). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково було відшкодовано шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 3100,00 грн., а тому не відшкодованою залишається сума у розмірі 22481,67 грн. Відповідно до ст. 38.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, за таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними та обґрунтованими. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved