Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Федоров Ю.А., звернувся до суду з позовом до АТ «Ідея Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Кушніра М.Г., про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 24.09.2021 року за реєстровим №9239, щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за договором кредиту та страхування №Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 року в сумі 242 228,37 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що в листопаді 2021 року позивач дізнався, що 27.10.2021 року постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кушніра М.Г. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 24.09.2021 року за реєстровим №9239. Виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» за період з 03.12.2020 року по 09.08.2021 року грошову суму в розмірі 242 228,37 гривень, з яких: 119 409,56 гривень - основний борг, 25 482,18 гривень - прострочений основний борг, 16 337,26 гривень - прострочені проценти, 3 278,69 гривень - строкові проценти, 15 251,85 гривень - строкова плата за обслуговування кредиту, 60 568,83 гривень - прострочена плата за обслуговування кредиту, 1 900 гривень - плата за вчинення виконавчого напису. Представник позивача вважає вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Позивач не визнає розмір заборгованості, яку з нього стягнуто згідно оспорюваного виконавчого напису. Зазначає, що станом на 14.11.2021 року в особистому кабінеті позивача АТ «Ідея Банк» відображалася загальна сума заборгованості в розмірі 144 891,74 гривень, що значно відрізняється від стягнутої заборгованості за виконавчим написом. Вважає, що заборгованість з плати за обслуговування кредиту, зазначена в виконавчому написі, становить більше 75 000 гривень, за своєю природою є комісією за обслуговування кредиту та її нарахування вносить істотний дисбаланс у відносини між банком та споживачем, що заборонено Законом України «Про банки та банківську діяльність». Крім того виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не посвідчено нотаріально, що є недотриманням умов вчинення виконавчих написів. Все зазначене, на думку представника позивача, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, учасникам справи роз`яснено їх процесуальні права на подання заяв по суті справи, витребувано у відповідача докази згідно клопотання представника позивача. 13.12.2021 року до суду від відповідача АТ «Ідея Банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що відповідачем приватному нотаріусу було подано документи згідно Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, які були достатньою підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Щодо розміру заборгованості, зазначеного в виконавчому написі, вказав, що відповідачу було відомо про наявність кредитної заборгованості, відповідачем було надіслано на адресу боржника вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та довідку - розрахунок заборгованості, які містили інформацію про наявність кредитної заборгованості, її розмір, складові, та інформацію про звернення банку за вчиненням виконавчого напису нотаріуса в разі непогашення боржником заборгованості. Боржником будь-яких дій на погашення заборгованості вчинено не було, спір щодо розміру заборгованості між сторонами на момент вчинення виконавчого напису був відсутній. Вважав, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності Постановою КМУ від 26.11.2014 року №662 (п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року), оскільки така залишається чинною по сьогоднішній час, тому оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з додержанням вимог чинного законодавства, стягнута заборгованість є безспірною. Крім того, вказав що, на його думку, подані позивачем докази на підтвердження його позиції щодо незгоди з розміром заборгованості є неналежними та не повинні братись судом до уваги. Вважав, що повноваження представника позивача в матеріалах справи відсутні, позов підлягає залишенню без розгляду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2022 року позов [PERSON] забезпечено шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 24.09.2021 року, зареєстрованого за реєстровим №9239. 14.01.2022 року на виконання ухвали суду від відповідача надійшли витребувані докази. 17.01.2022 року на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Сазонової О.М. надійшли витребувані докази. 02.02.2022 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких він не погодився з позицією представника відповідача щодо чинності Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року в редакції до набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14. Наполягав на тому, що розмір кредитної заборгованості, зазначений в виконавчому написі, не був безспірним на момент вчинення виконавчого напису, вважав умови кредитного договору про укладення договору страхування нікчемною, страховий платіж сплачений згідно договору страхування (що є складовою кредиту та кредитної заборгованості) в сумі 13 013,70 гривень - таким, що не підлягає стягненню. 09.02.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, зміст якої ідентичний письмовим поясненням. 18.02.2022 року до суду від відповідача АТ «Ідея Банк» надійшли заперечення, в яких представник відповідача категорично не погоджується з доводами представника позивача, викладених в позові та відповіді на відзив. Вказує на те, що предметом даного спору є саме визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не визнання позивачем розміру кредитної заборгованості, зазначеної в оспорюваному виконавчому написі, зокрема в частині такої складової заборгованості як страховий платіж, не повинно братись судом до уваги. Звернув увагу суду на те, що відповідачем було надіслано боржнику (позивачу) повідомлення про наявну заборгованість до звернення до нотаріуса з заявою про видачу судового наказу, при цьому факт отримання чи неотримання боржником такого повідомлення правового значення не має. Треті особи правом на надання до суду пояснень стосовно спору не скористалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за реєстровим №9239 вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості (невиплачені в строк грошові кошти) за договором кредиту та страхування №Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 року, який укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 02.11.2020 року (а.с.19, 90). Запропоновано задовольнити вимоги АТ «Ідея Банк», стягнути з [PERSON] за період з 03.12.2020 року по 09.08.2021 року включно в розмірі: строковий основний борг - 119 409,56 грн, прострочений основний борг - 25 482,18 грн, прострочені проценти - 16 337,26 грн, строкові проценти - 3 278,69 грн, строкова плата за обслуговування кредиту - 15 251,85 грн, прострочена плата за обслуговування кредиту - 60 568,83 грн, плата за вчинення виконавчого напису - 1900 грн, що становить загальну суму 242 228,37 грн. Стягувачем виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. Старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Кушніром М.Г. 27.10.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №9239 від 24.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (а.с.12-13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 24.09.2021 року було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Договір кредиту та страхування №Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису АТ «Ідея Банк» та копія якого наявна в матеріалах справи, не посвідчений нотаріально, а тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. були відсутні правові підстави для прийняття у Банку документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідно у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису. Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 ухвалила постанову в якій зазначено, що подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887ц с17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Матеріали справи містять копію вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, яку було направлено АТ «Ідея Банк» позивачу перед звернення відповідачем до нотаріуса за вчиненням оспорюваного виконавчого напису, однак доказів отримання позивачем такої вимоги матеріали справи не містять. Суд не погоджується з твердженням відповідача, що неотримання боржником (позивачем) такої вимоги не має правового значення для піддання сумніву безспірності заборгованості, оскільки саме факт обізнаності боржника про наявну заборгованість є підставою для спонукання боржника до вчинення дій, передбачених кредитним договором чи чинним законодавством (повного, часткового погашення заборгованості, оскарження заборгованості, оскарження кредитного договору тощо). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Однак, як зазначалося вище, матеріали справи не містять доказів отримання позивачем вимоги про погашення заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, слід стягнути відповідача на користь позивача 908 грн судового збору за подання позову до суду та 363,20 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved