Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ «Укрсоцбанк», посилаючись на те, що 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 5118 щодо стягнення з неї заборгованості за договором про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 0092/00009264 від 8 лютого 2008 року, укладеним із Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». 10 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. відкрито виконавче провадження № 57405422 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису, в межах якого винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника та постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 12075,30 грн. Вказала, що вона не оформлювала цю картку, від її імені це зробила шахрайка [PERSON] , про що вона неодноразово повідомляла службу безпеки банку. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з порушенням приватним нотаріусом Гамаль І.М. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами та чинного законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом. Зазначає, що приватний нотаріус вчинила напис не перевіривши безспірність заборгованості позивача, за відсутності доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості і про звернення з заявою про вчинення виконавчого напису та не встановила строк позовної давності, оскільки з дня виникнення права вимоги (8 лютого 2010 року) минуло більше трьох років. Позивач просить суд визнати виконавчий напис № 5118, вчинений 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2019 року позовну заяву [PERSON] до АТ «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна та Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 21). 11 січня 2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 27). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, третім особам - для подання до суду письмових пояснень. 26 березня 2021 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 57405422 (а.с. 46-48). Ухвалою Голосіївського районного суду від 21 квітня 2021 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено (а.с. 54-57). В підготовчих засіданнях 5 березня 2021 року та 10 червня 2021 року сторони відсутні, про дату, час і місце розгляду справи в підготовчому засіданні повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. 10 червня 2021 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав заяву про залучення у справі замість АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 72-74). Ухвалою від 10 червня 2021 року заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну відповідача у вказаній справі задоволено; замінено відповідача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи», в зв`язку з чим продовжено підготовче провадження до 3 листопада 2021 року (а.с. 86-87). В підготовче засідання 3 листопада 2021 року сторони не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 92-94). Позивач направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та у відсутність її представника, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила (а.с. 99-100). Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» про причини неявки в підготовче засідання представника суд не повідомило; на момент розгляду справи в підготовчому засіданні не скористалось своїм правом на подання письмового відзиву, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталося. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. про причини неявки в підготовче засідання суд не повідомили; правом подачі пояснень на позов [PERSON] не скористалися. Ухвалою від 3 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті на 6 квітня 2022 року (а.с 107-108). В судовому засіданні 6 квітня 2022 року сторони відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 19 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за № 5118 вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] , яка є боржником за Договором про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 0092/00009264 від 8 лютого 2008 року, відповідно до якого банком було відкрито рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт (кредитну лінію), укладеним між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк»), стягнуто на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 4588,24 доларів США, що станом на 30 травня 2018 року згідно з офіційним курсом НБУ (1 долар США - 26.10 грн.) еквівалентно 119753,06 грн., за період з 8 лютого 2008 року по 30 травня 2018 року. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1000 грн., які підлягають стягненню із боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості згідно виконавчого напису становить 120753,06 грн. (а.с. 10). 10 жовтня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С., розглянувши заяву про примусове виконання вказаного виконавчого напису, відкрив виконавче провадження № 57405422, в межах якого 18 квітня 2019 року виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 12). Відповідно до копії довідки, виданої 17 травня 2010 року головним спеціалістом Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (а.с. 13) по факту виявлення шахрайських дій щодо підробки документів на видачу кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , 8 грудня 2009 року було подано заяву до УДСБЕЗ УМВС України в Дніпропетровській області. 25 березня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами, перелік яких (кредитних договорів та боржників) міститься у Реєстрі боржників, по відношенню до осіб, які являлися боржниками АТ «Укрсоцбанк» перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи», в тому числі і до [PERSON] (а.с. 75-81, 82). Звертаючись у суд з даним позовом [PERSON] зазначає, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки не перевірено безспірність суми боргу, а також сплив строк на вчинення виконавчого напису. Відповідач, не надавши до суду відзиву, приведені в позові обставини не спростував. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому, вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п.2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вирішенні спору суд також враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, відповідно до якої для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати, серед інших документів, оригінал нотаріально посвідченого договору, згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 19 вересня 2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Позивач в позовній заяві зазначає, що вона не оформлювала вказану платіжну картку, від її імені це зробила шахрайка [PERSON] , про що вона неодноразово повідомляла службу безпеки банку. По вказаному факту ПАТ «Укрсоцбанк» 8 грудня 2009 року була подана заява до УДСБЕЗ УМВС України в Дніпропетровській області. Проте, матеріали справи не містять відомостей про результати розгляду вказаної заяви. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що виконавчий напис про стягнення заборгованості вчинений з пропуском строку, в межах якого міг бути вчинений. Право вимоги у стягувача виникло 8 лютого 2010 року, проте виконавчий напис був вчинений 19 вересня 2018 року, тобто зі спливом трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Суд не має можливості перевірити вказану обставину, оскільки матеріали справи не містять Договору про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 0092/00009264 від 8 лютого 2008 року, укладеного між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позивачем. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Як зазначає позивач, вона не отримувала повідомлення про порушення основного зобов`язання, а відповідач, в свою чергу, не надав суду доказів зворотного. Також позивачу не було надіслано повідомлення про вчинення виконавчого напису, тобто нотаріусом не додержано належних вимог для вчинення виконавчого напису. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що позивач не отримувала вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань. Слід звернути увагу на те, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису . Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 р. № 201/1662/16-ц. З матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості відповідача перед банком. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису № 5118 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). З наданої суду позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] заперечує безспірність сум заборгованості, що підлягають до стягнення за виконавчим написом. Зазначила, що нотаріус вчинила оскаржуваний виконавчий напис не перевіривши чи дійсно заборгованість є безспірною. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи», не подавши відзив на позов, не довів свого права стягувати заборгованість з позивача за укладеним з фінансовою установою договором, та саму суму заборгованості. Крім того, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчих написів, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позов про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, знайшов своє підтвердження під час розгляду та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Кредитні ініціативи» необхідно стягнути на користь позивача 768,80 грн. судового збору за подачу позовної заяви до суду та 454 грн. за подачу заяви про забезпечення позову (а.с. 1, 49).

Outcome: approved