Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.12.2006 позичальник [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] . Позивачем 21.10.2020 була направлена претензія кредитора до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори. Позивач вважає, що відповідач прийняла спадщину до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 11.02.2021 до спадкоємиці [PERSON] направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті спадкодавця заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 04.12.2006 становить 31 449,04 грн, що позивач АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на їх користь, а також судові витрати, що складаються зі сплати судового збору за звернення із позовною заявою до суду. На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, задля встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) фізичної особи, суддею зроблено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо місця реєстрації відповідача. Згідно відповіді № 3569_04-47 від 18.11.2021 відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відтак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, справа підсудна Заводському районному суду м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 11.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в спрощеному порядку, судове засідання по суті призначено на 24.01.2022. Крім того, вказаною ухвалою суду у Першої запорізької державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи, відкритої після померлого [INFO] [PERSON] . Від представника позивача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» наполягає та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.12.2006 між позивачем та [PERSON] укладено договір б/н, за умовами якого останній отримав кредитну картку із сумою кредитного ліміту в 7 000,00 грн, базова процентна ставка складає 36% із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту - відповідає строку діє картки, порядок погашення заборгованості - щомісячні платежі в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с. 33-34). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 18.03.2017 Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 101). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 27.11.2007, що наданий позивачем, станом на дату смерті [PERSON] заборгованість становить 31 449,04 грн та складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 6 290,33 грн, заборгованість за відсотками - 21 908,54 грн, заборгованість за пенею - 3 250,17 грн (а.с. 22). Позивачем 27.04.2020 була направлена претензія кредитора за Вих. № SAMDNS40000010323593 від 21.10.2020 до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори (а.с. 69-70). На кредиторську вимогу банку, П`ятою запорізькою державною нотаріальною конторою для, відома позивача, було направлено лист № 2490/01-16 від 01.12.2020 про те, що вищевказана претензія перенаправлена за належністю за місцем відкриття спадкової справи до Першої запорізької державної нотаріальної контори (а.с. 71). 11.02.2021 позивачем направлено лист-претензію № SAMDN40000010323593 до [PERSON] як до спадкоємця після померлого позичальника (а.с. 73). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 роз`яснено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі заборгованості, яка виникла за життя спадкодавця. Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлої, прийняв після неї спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивач у позовній заяві зазначає, що спадкоємцем померлого у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України є відповідач [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 59, 62). Крім того, позивач зауважує, що спадкування обов`язків відбулось, оскільки відповідач не відмовилась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки. При цьому, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (а.с. 5). Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцем та прийняла спадщину після померлого, при цьому будь-які відомості про родинний зв`язок померлого з відповідачем позивачем суду не надано. Крім того, з дослідженої судом спадкової справи № 102/2017, заведеної 15.05.2017 після смерті [PERSON] , встановлено наступне. На підставі заяви відповідача по справі [PERSON] , [INFO] , яка доводиться дочкою померлого, державним нотаріусом Першої запорізької державної нотаріальної контори відкрито зазначену вище спадкову справу. В заяві [PERSON] зазначила, що вона відмовляється від спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 100). Відтак, доводи позивача про те, що відповідач у встановлені законодавством строки не звернулась до нотаріуса з відмовою від прийняття спадщини і є такою, що прийняла зобов`язання померлого відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - є помилковими. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано до суду доказів переходу прав та обов`язків померлого [PERSON] до відповідача, як його спадкоємця. Таким чином, враховуючи наведені обставини, а саме відсутності підстав для стягнення з відповідача боргу за кредитом спадкодавця, позов АТ КБ «ПриватБанк» є безпідставним, не доведеним в судовому засіданні, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed