Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26 жовтня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що виконавчим комітетом Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис № 03. В період шлюбу в них народилась дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Все це призвело до втрати почуттів між ними та того, що сімейні стосунки між ними припинилися з січня 2020 року. Спір про поділ майна, місце проживання дитини відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, просив розірвати шлюб між ним та позивачкою (а.с. 31). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 жовтня 2015 року, що зареєстрований виконавчим комітетом Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 жовтня 2015 року виданим виконавчим комітетом Письмечівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 04 квітня 2016 року виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з січня 2020 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позиваки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп. слід повернути позивачці з державного бюджету (а.с. 4). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved