Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.11.2021 і до закінчення навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 11.09.2017. У шлюбі у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , яка залишилась проживати з нею та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з досягненням повноліття виплата аліментів, визначених рішенням суду, припинилася. На даний час дочка навчається на 1-му курсі денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Київського національного торговельно-економічного університету. Строк закінчення навчання в червні місяці 2025 року. Оскільки дочка самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період її навчання. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.11.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачем, належним чином повідомленим про розгляд справи судом, відзиву до суду не подано, а тому суд ухвалює на підставі доказів, наданих позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.09.2017 (а.с. 2). У шлюбі в них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , [INFO] (а.с. 3), яка є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Київського національного торговельно-економічного університету. Строк закінчення навчання в червні місяці 2025 року (а.с. 6). Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зміст вказаної вище норми вказує на те, що суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. А тому спосіб стягнення аліментів необхідно визначити у частці від доходу відповідача, що заявлений позивачем. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також враховуючи те, що батьки обоє повинні приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. На підставі наведеного та

Outcome: approved