Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-24 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] (далі «Позивачі») звернулись до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивачі посилаються на наступні обставини. 11.02.2020 року\~ між Позивачем [PERSON] та Відповідачем було укладено договір позики. За умовами договору від 11.02.2020 року Відповідач отримав у Позивача [PERSON] в борг 800,00 доларів США, що еквівалентно на дату подачі позову\~ - 21 600,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів через три місяці. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. 11.02.2020 року\~ між Позивачем [PERSON] та Відповідачем було укладено договір позики. За умовами договору від 11.02.2020 року Відповідач отримав у Позивача [PERSON] в борг 700,00 доларів США, що еквівалентно на дату подачі позову\~ - 18 900,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів через три місяці. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. На початку червня 2020 року Позивачі звернулися до Відповідача з вимогою повернення грошових коштів, але дана вимога Відповідачем була проігнорована. В подальшому Позивачі намагалися зв`язатися з Відповідачем по телефону, але на їхні дзвінки ніхто не відповідав. Оскільки, Відповідач не виконує свого обов`язку за договорами і не повертає предмет позики, Позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом та просили стягнути з Відповідача на користь Позивача [PERSON] \~ грошові кошти за договором позики від 11.02.2020 року в розмірі 21 600,00 грн. на користь Позивача [PERSON] \~ грошові кошти за договором позики від 11.02.2020 року в розмірі 18 900,00 грн. та сплачений рими судовий збір. Ухвалою суду від 18.11.2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20). 25.02.2022 року в судове засідання Позивачі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи\~ повідомлені належним чином. 20.12.2021 року через канцелярію суду Позивачами було подано заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. У разі повторної неявки Відповідача не заперечували щодо заочного розгляду справи (а.с.24, 25). В судове засідання Відповідач не з`явився про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, ані відзиву, ані будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.29, 37). Згідно з приписами ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.\~\~ В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст. 47 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 11.02.2020 року між Позивачами та Відповідачем було укладено договір позики. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов Позивачами було надано суду оригінал розписки (а.с.32). За умовами договору від 11.02.2020 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача [PERSON] в борг 800,00 доларів США, що еквівалентно на дату подачі позову\~ - 21 600,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів через три місяці та у Позивача [PERSON] в борг 700,00 доларів США, що еквівалентно на дату подачі позову\~ - 18 900,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів через три місяці. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачам борг у строк, обумовлений договором позики. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63цс13) щодо застосування норм права, яка згідно з чинним цивільним процесуальним законодавством має ураховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За правилом ч.ч.2, 3 ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Правовий аналіз ст.545 ЦК України дає підстави вважати, що позикодавець - держатель оригіналу боргового документа є належним кредитором у зобов`язанні, на підтвердження виникнення якого наданий такий борговий документ. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд ураховує, що в ході розгляду справи Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання ним зобов`язань за укладеним з Позивачами договором позики. Суд виходить з того, що у даній справі договор позики (розписка) борговий\~ документ, який укладений між сторонами у справі на підтвердження прийняття зобов`язання за договором позики та який наявний у Позивача, свідчить про існування правовідносин за договором позики між сторонами у справі. Дана розписка містить розміри отриманих Відповідачем в борг грошових коштів із зобов`язанням та строками їх повернення і особистим підписом Відповідача як позичальника. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами при подачі позову до суду сплачено судовий збір по 454,00 грн. кожним, що підтверджено квитанцією № 83 від 21.09.2021 року та квитанцією № 84 від 21.09.2021 року, які містяться у матеріалах справи. Тобто, судовий збір підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивачів по 454,00\~ грн. кожному. На підстав вищевикладеного та

Outcome: approved