Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на утримання їхньої дочки аліменти в розмірі 16,5%, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, однак направила заяву у якій позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 8), яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 7). Відповідач добровільно свого законного обов`язку по утриманню дочки не виконує, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, чим порушує її майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти, які суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, наявності у нього на утриманні ще однієї дитини від попереднього шлюбу [PERSON] , 2010 року народження, в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved