Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 11.05.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , та [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2018 року у справі № 520/6521/18 [PERSON] , визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , не була застрахована, у зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою щодо відшкодування шкоди, яка виникла в результаті ДТП. МТСБУ 18 грудня 2018 року здійснила виплату відшкодування потерпілій особі. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] сплачене страхове відшкодування у розмірі 17 746 гривень 20 коп., витрати пов`язані з встановленням розміру збитків у розмірі 300 грн., а також судовий збір сплачений при подачі позову до суду у розмірі 2 102 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив. В судове засідання представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України не з`явився, разом з цим на адресу суду надійшла заява представника позивача Панасюка О.М. (10.01.2022. вх. № 69/22), в якій представник зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду та просить суд розгляд справи провести за його відсутності (а.с.75). Відповідач [PERSON] у судові засідання також не з`явилась, судом неодноразово здійснювався виклик відповідача в судові засідання, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації останньої. Згідно низки поштових повідомлень, що повернулись на адресу суду, «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв від відповідача про розгляд справи за її відсутності або відзиву суду не надходило, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Згідно положення ч.1 ст. 131 ЦПК України - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 11.05.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «BMW» реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобілем «CHEVROLET Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2018 року у справі № 520/6521/18 [PERSON] , визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, разом з цим, провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП (а.с.4) Згідно ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - [PERSON] , застрахована не була, що підтверджується довідкою централізованої бази даних МТСБУ (а.с.5). Позивач зазначає, що [PERSON] , як особа, що користується транспортним засобом «CHEVROLET Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , та як представник власника автомобіля, своєчасно звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування в наслідок ДТП. Так, згідно матеріалів справи, встановлено, що власником автомобіля «CHEVROLET Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , є: [PERSON] , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] (а.с.7 зв.). Згідно довіреності від 26.09.2018 року [PERSON] , уповноважила [PERSON] , представляти її інтереси перед усіма третіми особами, та надала повноваження щодо отримання грошового відшкодування, що належить їй внаслідок ДТП, що трапилась 11.05.2018 року тощо (а.с.8 зв.). Відповідно до Акту виконаних робіт ТОВ «АВТО ОДЕКС» на замовлення МТСБУ здійснило огляд автомобіля «CHEVROLET Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] . Висновком судового експерта Крутих Є.О., № 30-18 від 01.06.2018 року встановлена вартість матеріального збитку власнику автомобіля «CHEVROLET Aveo» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, що відбулось 11.05.2018 року на рівні: 18 903 гривні 87 коп. (а.с.12-27). Згідно Наказу МТСБУ від 17.12.2018 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» [PERSON] , було визначено страхове відшкодування у розмірі: 17 746 грн. 20 коп., за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10). На підтвердження сплати потерпілому суми страхового відшкодування позивачем надано платіжне доручення № 1014821 від 18.12.2018 року згідно якого МТСБ перерахувало [PERSON] , грошові кошти у розмірі: 17 746 грн. 20 коп. (а.с.11). Також, згідно платіжного доручення № 994282 від 29.10.2018 року МТСБУ здійснило перерахування коштів у сумі 3000 грн. на рахунок отримувача ТОВ «АВТО ОДЕКС» (а.с.11). Таким чином, з досліджених доказів, судом встановлено, що відповідач визнана винною у вчиненні ДТП, представник власника автомобіля своєчасно звернувся до МТСБ з заявою щодо виплати страхового відшкодування, позивачем сплачено матеріальне відшкодування потерпілому згідно висновку судового експерта, та проведено оплату коштів з надання послуг по огляду та фотозйомки автомобіля. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. За приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справи у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Досліджені докази щодо доведеності позовних вимог наданих позивачем при подачі позову до суду, не виклали сумнівів щодо їх належності та допустимості, інших доказів для дослідження та або огляду суду надано не було, питання про їх витребування перед судом не порушувалось. Як встановлено матеріалами справи, дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль потерпілої особи, сталась з вини відповідача, відповідальність якого на момент завдання шкоди не була застрахована, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Доказів протилежного суду надано не було. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі: 17 746 грн. 20 коп., - суми сплаченого відшкодування, та 300 грн., - суми сплачених витрат пов`язаних зі встановленням розміру збитків, а всього стягнути: 18 046 грн. 20 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати у розмірі: 2 102 грн.

Outcome: approved