Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, в якому у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду дочка є повнолітньою, але продовжує навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті КНТЕУ на денній формі і не має змоги працевлаштуватись, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 20840 гривень. У зв`язку з цим позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини від прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви і до закінчення навчання, або досягнення двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Представник зазначила, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти, оскільки є інвалідом ІІІ групи, і на його утриманні перебувають батьки, яким він зобов`язаний допомагати, а також він сплачує аліменти на неповнолітнього сина. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом встановлені такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. У шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Зазначені обставини підтверджуються: даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 16.05.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Барського районного управління юстиції Вінницької області; рішенням Барського районного суду Вінницької області від 26.01.2018 у справі № 125/2218/17, яке набрало законної сили 27.02.2018. [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання на факультеті торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ, та вносить плату за навчання 10420 гривень за кожен семестр. Період навчання: з 01.09.2020 по 30.06.2024. Вказане підтверджується: договором про надання освітньої послуги між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою №1263Тд від 18.09.2020; додатком №3 до договору № 1263Тд від 18.09.2020; договором № 384 про навчання у закладі вищої освіти від 18.09.2020; довідкою за підписом декана факультету торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування, Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ С. Гирича № 598 від 27.10.2021. Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи довічно та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1934 гривні. Ці обставини підтверджуються даними пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] від 25.08.2021, і довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 1660/0200-0203-13 від 16.12.2021. Батько відповідача [PERSON] є інвалідом війни першої групи, мати відповідача [PERSON] є ветераном праці. Ці обставини підтверджуються: даними свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER] , виданого 23.02.1978 відділом РАЦС м. Бар Вінницької області; даними посвідчення (для ветеранів війни - інвалідів війни), виданого на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] від 04.03.2021 (безстроково); даними посвідчення ветерана праці, виданого на ім`я [PERSON] , серія [NUMBER] від 29.08.1996 (безстрокове). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Перелік обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів, встановлений частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України. Серед них: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 Верховний Суд сформулював такі правові висновки. Зокрема, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, позивач не надала жодних доказів тих обставин, що відповідач має можливість надавати дочці матеріальну допомогу. Зокрема, позивач не надала жодних доказів щодо матеріального становища відповідача, наявності у нього нерухомого майна чи цінного рухомого майна, або наявності інших доходів, ніж пенсія по інвалідності. Водночас, суд враховує, що відповідач є людиною з інвалідністю, отримує пенсію в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, сплачує аліменти на неповнолітнього сина за рішенням суду, має непрацездатних батьків. Таким чином, позивачем не доведено обґрунтованості заявлених позовних вимог, тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed