Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

01.10.2021р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким, з метою захисту прав дітей, просить позбавити гр. [PERSON] батьківських прав відносно її дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач, яка є матір`ю-одиначкою стосовно цих дітей, - не виконує своїх батьківських обов`язків щодо їхнього виховання та утримання, не цікавиться їхнім життям, з її боку відсутні прояви уваги та бажання спілкуватися, не здійснює будь-якого їхнього матеріального утримання. У зв`язку тяжким матеріальним станом сім`ї, за заявою матері - відповідача [PERSON] - малолітні діти були тимчасово влаштовані до Ізмаїльського будинку дитини строком на шість місяців. Не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дітьми матері ніхто не чинив, за весь період перебування її у будинку дитини, вона дітей не відвідувала, не цікавилася її утриманням та вихованням ані в усній, ані в письмовій формі, тобто, фактично самоусунулася від виховання та утримання дітей. Відповідач повідомлялася судом належним чином про час та місце судового засідання, проте до суду не прибула, не надала суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення, ще до оголошення військового стану в Україні, двічі, - оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ . У письмовому клопотанні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними у позові, просив суд розглянути справу заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та просив задовольнити позов в повному обсязі, суд ухвалою вирішив, що справа підлягає розгляду заочно. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - [INFO] відповідачка [PERSON] народила дівчинку [PERSON] (свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , видане 27.03.2019р. Болградським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеській області, а/з81, а.с.17); - [INFO] відповідачка [PERSON] народила дівчинку [PERSON] (свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , видане 10.06.2020р. Болградським районним відділом державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а/з124, а.с.19); - відповідно до витягу з Державного РАЦС про народження дитини [PERSON] - відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.135 СК України (від 27.03.2019р., №00022467949, а.с.18), відомості про батька другої дитини відповідачки - [PERSON] - не відомі (а.с.11), на твердження позивача - відповідачка є матір`ю-одиначкою, проживала на момент влаштування дітей до дитячого державного закладу - зі співмешканцем ; - згідно акту прийому-передачі особових справ дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, які перебували на обліку Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області та Служби у справах дітей Болградської міської ради, - була передана особова справа відповідача [PERSON] , [INFO] , діти якої - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за її заявою від 02.10.2020р. (а.с.6), - були влаштовані у КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради (розпорядження Болградської районної державної адміністрації від 02.10.2020 № 284/А-2020 ( а.с.7-10); - згідно довідки КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» від 04.06.2021р. за №02/06-72, не зважаючи на те, що відповідачці [PERSON] ніхто не чинив перешкод у спілкуванні з її дітьми за весь період перебування їх у будинку дитини, їй було надано для цього листа, але вона їх не відвідувала, не цікавилася їх утриманням та вихованням ані в усній, ані у письмовій формі, тобто, - фактично самоусунулася від виховання та утримання дітей (а.с.12); - згідно наказів №59 та №60 Служби у справах дітей Болградської ТГ від 07.07.2021р., дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - взято на облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.13-14); - згідно актів обстеження житлово-побутових умов відповідача від 19.07.2021р. за №23 та №25, - виявлено незадовільними та недостатніми умови для проживання і виховання дітей, антисанітарія (а.с.15-16); - згідно витягу з протоколу №6 комісії з питань захисту прав дитини Болградської територіальної громади від 29.07.2021р. та рішення ВК Болградської міської ради Одеської області від 03.08.2021р. за №234 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав через ухиляння її, як матері, від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх дітей, оскільки вона не працює, не має постійного місця проживання, веде аморальний спосіб життя, місце її перебування невідоме, телефон її відключений, відвідуванням її за місцем проживання встановити її місце перебування не вдалося; до влаштування дітей до притулку, спеціалісти Болградського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Служби у справах дітей, депутати Болградської міської ради - неодноразово відвідували сім`ю, проводили профілактичні бесіди та надавали час відповідачці для усунення виявлених недоліків, надавалася допомога речами та продуктами харчування, допомога у працевлаштуванні, відповідачу роз`яснювалося про існування адміністративної та кримінальної відповідальності батьків, але не зробила належних висновків (а.с.26-27). В силу п.2ч.1ст.164 Сімейного Кодексу України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, згідно яких: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями відповідачі свідомо порушують свої зобов`язання, закріплені у статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, згідно якої: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 Сімейного Кодексу України. В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків з виховання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - не займається їх виховання, матеріально їх не забезпечує, не піклується про них, свої наміри та обіцянки виконувати материнські обов`язки, - безпідставно не виконує. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Виходячи з вищевикладеного та інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову органу опіки та піклування і позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Слід також роз`яснити відповідачу, що, відповідно до ст. 168 СК України «Мати чи батько, що позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення своїх батьківських прав». Відповідно до вимог ч.6ст.141 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 1984грн. 80коп., оскільки позивач його не сплатив, адже звільнений від сплати судового збору відповідно до ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: approved