Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

24.12.2021 позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Кивського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 69291 від 28.05.2021 щодо стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 251 180 грн. 12 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.2021 позивачу через інтернет-банкінг монобанк надійшло повідомлення про блокування приватним виконавцем карткового рахунку позивача на суму 276 798 грн. 12 коп., а в особистий кабінет в Єдиному порталі державних послуг Дія надійшов документ - постанова приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва О.Л. про відкриття виконавчого провадження від 14.12. 2021 за № 67884406, стягувач: ТОВ «Вердикт Капітал», боржник: [PERSON] [PERSON] ознайомився з зазначеним у постанові виконавчим написом №69291 вже в автоматизованій системі виконавчого провадження, за ідентифікатором доступу до матеріалів виконавчого провадження. Про існування вищевказаного виконавчого напису вчиненого ще 28.05.2021, до 14.12.2021 [PERSON] нічого відомо не було. 14.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківській області Ігнатівим О.Л. в межах виконавчого провадження за № 67884406 винесено постанову про арешт коштів боржника, а 20.12.2021 цим же виконавцем в межах виконавчого провадження за №67884406 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ТОВ «Фірма «Вікант» (м. Київ). Позивач вважає, що приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» допустив порушення вимог ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» №3426-ХІІ від 02.09.93 та інших нормативних актів, суми заборгованості, зазначені у виконавчому написі є необгрунтованими та безпідставними, а тому виконавчий напис є незаконним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. 17.11.2006 між позивачем та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/0035/82/66214 про надання [PERSON] кредиту у вигляді кредитної невідновлювальної лінії лімітом 15 000 грн. Кредит надавався на строк по 15.11.2009. Даний кредитний договір нотаріально не засвідчувався. Кредитні кошти згідно даного договору позивачем отримувались при необхідності в межах встановленого ліміту та погашалися вчасно згідно умов графіку надання кредиту. Після закінчення терміну дії договору з 15.11.2009 і по даний час зі сторони кредитора ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» жодних претензій щодо наявності та сплати заборгованості за даним договором позивачу не надходило, наявність 14 905 грн. 86 коп. заборгованість за тілом кредиту, та 235 774 грн. 26 коп. заборгованості за відсотками та комісією він заперечує. Також позивач не отримував жодних повідомлень про відступлення права вимоги первісним кредитором в користь третіх осіб. Письмових вимог та повідомлень про наявність і необхідність погашення будь-якої заборгованості за вищевказаним кредитним договором від відповідача, інших кредиторів чи від нотаріуса теж не було. Позивач вказав, що ніколи не був зареєстрований та непроживав за адресою: [ADDRESS] . Як на момент укладення кредитного договору, так і на даний час його зареєстроване місце проживання [ADDRESS] . Виходячи з вимог законодавства позивач вважжає, що при вчиненні виконавчого напису №69291 від 28.05.21 були допущені наступні порушення: відповідачем не надано нотаріусу, на обгрунтування стягнення належні документи, зазначені у переліку від 29.06.1999 за №1172; нотаріус не здійснив перевірку безспірності боргу у боржника після надання відповідачем документів, що встановлюють прострочене зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог законодавства. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повнен був відмовити у здійсненні виконавчого напису. Нотаріус вичинив виконавчий напис №69291 від 28.05.2021 всупереч п. 3.1 Порядку від 22.02.2012 №296/5, так як недотримано умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше 1 року; відповідачем в заяві не вірно надані відомості про зареєстроване місце проживання позивача, що нотаріусом безпідставно взято до уваги та зазначено у виконавчому написі при відсутності належних підтверджуючих документів цьому (а.с.1-7). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24.12.2021 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.21-22). 24.12.2021 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №69291, вчиненого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 251 180 грн. 12 коп. по якому приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим Олексою Любомировичем відкрито виконавче провадження за №67884406 (а.с.24-26). Ухвалою суду від 24.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а саме: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгенія Михайловича та приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва Олексу Любомировича (а.с.35). Ухвалою суду від 24.12.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 28.05.2021 вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем зареєстрованим в реєстрі за № 69291, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 251 180 грн. 12 коп. по виконавчому провадженні №67884406, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва Олекси Любомировича, до набрання законної сили остаточного рішення у даній цивільній справі (а.с.36-37). 21.01.2022 до суду надійшов відзив ТОВ «Вердикт Капітал» на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивує тим, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема щодо її розміру строків, за яких вона нарахована, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість насамперед мають бути одназначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника, нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності, нотаріус повинен був відмовити у здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стгувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років. Разом із тим, законодавством не визначений виключений перелік обставин, які свідчать про наявність спору, щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (а.с.65-69). 24.03.2022 [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів понесених судових витрат (а.с. 101). Представник позивача подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог, а також стягненні судових витрат у повному обсязі. Представники відповідача та треті особи у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 17.11.2006 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір №014/0035/82/66214, відповідно до якого кредитор на положеннях та умовах цього договор надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії лімітом 15 000 грн. Кредит надано на строк по 15.11.2009 (включно). Процентна ставка складає 27% річних. Кредитор має право періодично переглядати процентну ставку за користування кредитом. На умовах цього договору відкрито позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] та надано позичальнику кредитні кошти за умови надання позичальником забезпечення повернення кредиту (а.с.12,28). Відповідно до виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 28.05.2021 зареєстрованого в реєстрі за №69291, з [PERSON] пропонується стягнути невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Вердикт Капітал", якому ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №ВФ/03 від 08.04.2021, якому ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №КП-13092017 від 13.09.2017, якому АТ "Райффайзен Банк Аваль" відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №114/46 від 13.09.2017, за кредитим договором №014/0035/82/66214 від 17.11.2006, укладеного між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] . Строк платежу за кркдитним договором №014/0035/82/66214 від 17.11.2006 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Запропоновано задоволити вимоги ТОВ "Вердикт Капітал", стягувати з [PERSON] , за період з 08.04.2021 по 25.05.2021 включно, суму у розмірі: 14 905,86 грн. заборгованість за тілом кредиту; 235 774,26 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача; загальна заборгованість [PERSON] становить загальну суму 251 180,12 грн. Виконавчий напис набрає чинності з дня його вчинення і має бути предявлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення (а.с.11, 27). 08.11.2021 представник ТОВ "Вердикт Капітал" звернувся до приватного виконавця та боржника із заявою про примусове виконання рішення, відповідно до якої просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за №69291 від 28.05.2021 про стягнення з боржника, [PERSON] , коштів у розмірі 251 180,12 грн. Накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках в межах суми заборгованості. У випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.13, 29). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2021 №67884406 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олексою Любомировичем постановлено: відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису №69291 виданого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М. Стягнути невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ "Вердикт Капітал" в загальній сумі 251 180 грн. 12 коп. (а.с.14-15, 30-31). Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олексою Любомировичем звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] від ТОВ "Фірма "Вікант", здійснювати відрахування у розмірі 20 % (а.с.16-17, 32-33). Відповідно до довідки №24 від 21.12.2021 [PERSON] працює в ТОВ "Фірма"Вікант" менеджером із збуту на Івано-Франківському представництві, яке знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Барнича, 4, з 02.07.2020. (а.с.19). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 28.05.2021 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. Відповідно до практики Верховного Суду КЦС №758/14854/20 від 10.10.2021 неотримання боржником вимоги про усунення порушень від стягувача, означає неможливість подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, та зазначено позивачем у позові, у первісному кредитному договорі позивачем вказано адресу проживання: [ADDRESS] , цю ж адресу позивач вказує у даному позові, зазначаючи, що адресу проживання протягом тривалого часу не змінював. Разом з тим, у виконавчому написі, та у виконавчому провадженні, стягувач вказує адресу проживання боржника: [ADDRESS] , доказів належності позивачу такої адреси відповідачем по справи не надано. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.12.2021, якою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 28.05.2021 за реєстровим №69291, до набрання сили остаточного рішення у даній цивільній справі - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Позивач у позові просив покласти на відповідача понесені ним судові витрати (а.с.1-7). 21.01.2022 до суду надійшло клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» про зменшення витрат на правову допомогу, просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Клопотання мотивує тим, що заявлені витрати на правничу допомогу складають 25 000 грн. Відповідач категорично не погоджується із даною сумою із врахуванням наступного: середня заробітня плата в листопаді 2021 року в Івано-Франківській області склала 11 905 грн. в листопаді 2021 - 22 робочі дні, з наведеного вбачається, що один робочий день в середньому коштує 541 грн. половина дня 271 грн. В даному випадку із врахуванням середньої заробітньої плати в регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати по часу на половину робочого дня повинні були скласти 271 грн. але аж ніяк 25 000 грн. за справу незначної складності. До позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, 25 000 грн. (а.с.49-51). Відповідно до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 адвокат Яремчук Олександр Олексійович та [PERSON] уклали договір, згідно якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (п.1.1). За правову допомогу, клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком №1 до цього договору (а.с.20). Відповідно до додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 укладеної між [PERSON] та [PERSON] сторони домовились, що згідно п. 1 угоди дана угода визначає розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги клієнту у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в Івано-Франківському міському суді. Відповідно до п. 2 гонорар адвоката за прийняття доручення та надання правової допомоги у зазначеній справі визначається у фіксованому розмірі та складає 25 000 грн. Адвокат Яремчук Олександр Олексійович здійснює представничтво позивача на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001013 від 28.04.2015 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 16.12.2021 у Івано-Франківському міському суді по справі №344/21004/21 від 29.12.2021. Відповідно до квитанції серії ААС №495811, 01.02.2022 за надання правової допомоги [PERSON] у справі №344/21004/21 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -сплачено 25 000 грн. Так, суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником відповідача, а отже є визначеним. Разом з тим, дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг) та участі у судових засіданнях. Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.ст 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача слід стягнути, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved