Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1 200 гривень щомісяця на дитину, та визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2 500 грн. щомісячно на дитину до досягнення такими повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано. В шлюбі народилось троє дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2017 року ухвалено стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошові сумі у розмірі по 1 200 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Оскільки з часу ухвалення рішення витрати на утримання дітей збільшилися, збільшено розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зміну матеріального становища відповідача, наявні правові підстави для збільшення раніше визначеного розміру аліментів. В судове засідання позивачка будучи належно повідомлена про час та місце розгляду справи не з`явилась. Представник відповідача - адвокат Раврик І.Д. скерував до суду відзив, яким позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на відсутність правових підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів. Зазначив, що з моменту прийняття рішення про стягнення з відповідача аліментів матеріальне становище такого погіршилось. [PERSON] звільнено з роботи і такий не працює. Просив в задоволенні позову відмовити. Клопотав про розгляд справи у його та відповідача відсутності. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно. Стягнення розпочати з 03 липня 2017 року та проводити до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9). Стягнення аліментів на утримання [PERSON] припинено у зв`язку з досягненням таким повноліття. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю (позивачкою), що визнається сторонами. З липня 2017 року мали місце звільнення відповідача з роботи, подальше прийняття на роботу, що стверджується копією трудової книжки, наказу (а.с. 28-31). Відповідачем (представником) не надано, відповідно судом не здобуто доказів на підтвердження дійсного матеріального становища відповідача, погіршення такого. Відповідач є працездатною особою, здатен займатись суспільно корисною працею з метою отримання доходів. Протележного судом не здобуто. Кількість осіб які перебувають на утриманні відповідача зменшилось, зокрема син [PERSON] досягнув повноліття. 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи належність повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, наявність клопотання представника відповідача про розгляд справи у його та відповідача відсутності, суд констатує про відсутність перешкод для розгляду справи по суті. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами статті 141 СК України, обов`язок по матеріальному утриманню дитини покладається на обох батьків. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною третьою статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі змістом статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що витрати на утримання дітей зросли, відповідач є працездатного віку. Законодавчо збільшений розмір прожиткового мінімуму на дитину. Зменшення кола осіб, які перебувають на утриманні відповідача (син досягнув повноліття) вказує на покращення матеріального становища платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років починаючи з з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи із мінімального рекомендованого розміру аліментів, те, що відповідач є працездатного віку, матеріальний стан якого покращився з огляду на зменшення кількості осіб, які перебувають на утриманні, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду, визначивши такі у розмірі, що перевищує мінімальний гарантований, наближеному до мінімального рекомендованого. Відтак, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця на дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 992 гривні 40 копійок. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Outcome: partial