Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 16.05.2019р. №136; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2006р. №1536; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.07.2006р.; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області від 11.09.2019р. про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.08.2019р.; копія заповіту від 25.10.2010р., оформленого на ім`я позивачки; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження позивачки; копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2016р. щодо земельної ділянки площею 0,1938 га; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 17.02.2021р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 08.02.2022р.; копія заяви [PERSON] від 05.07.2018р. про прийняття спадщини після смерті матері; копія Інформаційної довідки від 29.09.2018р. зі Спадкового реєстру про видачу свідоцтва про право на спадщину (не видавалось); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.09.2018р.; копія Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 08.02.2022р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] ). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі була призначена спадкоємицею за заповітом [PERSON] від 25.10.2010р. Відповідачка у справі є онукою [PERSON] . За життя [PERSON] належало наступне майно: -житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.06.2006р. №1536; -земельна ділянка площею 0,1938 га із кадастровим номером 5124181700:02:002:0080, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області від 22.06.2015р. № 253-V-І. [INFO] [PERSON] померла. За життя вона розпорядилася належним їй майном, 25.10.2010р. склала заповіт на ім`я позивачки. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно (житловий будинок та присадибну земельну ділянку). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить її заява про прийняття спадщини, подана нотаріусу 05.07.2018р. Проте, незважаючи на своєчасне звернення із заявою, оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у позивачки відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачка на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка спадкоємиця за заповітом. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість та земельну ділянку, про що 17.02.2021р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельну ділянку, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ [PERSON] прийняла спадщину за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачка на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті [PERSON] у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за заповітом, була виражена у подачі нею заяви про прийняття спадщини, її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, догляд за нерухомістю, сплата комунальних послуг тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, прийняла її за заповітом. Про дійсне волевиявлення [PERSON] свідчить і заповіт, оформлений на ім`я позивачки. Відповідачка спадщину не прийняла, на неї не претендує. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved