Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Ходачинську Ю. В. звернувся в суд з позовом до відповідача Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . До дня своєї смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, за змістом якого вона на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно [PERSON] . Спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась. Будучи єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, позивач помилково вважав, що наявність заповіту дозволить йому безперешкодно оформити спадкові права. У визначений законом строк для прийняття спадщини позивач не встиг звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки він постійно проживає в Ізраїлі, а встановлені карантинні обмеження стали перешкодою для реалізації його прав. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. З урахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України [PERSON] просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача адвокат Ходачинська Ю. В. у судове засідання не з`явилася, заявою від 30 березня 2022 року просить розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Суд установив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 січня 2021 року виконавчим комітетом Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області (а.с.5). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, заповіла [PERSON] (а. с. 7). Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, де його матір`ю зазначена [PERSON] , а також копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно з яким [PERSON] 07 липня 1981 року уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 6, 9). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка на теперішній час ніким не прийнята. З роз`яснення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Ходачинської Н. І. встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняв, інших спадкоємців немає (а. с. 18). Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з тим, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним обґрунтування позовних вимог, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved