Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 січня 2021 року приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2051, яким стягнув з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 6897 гривень 70 копійок. 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67018181. Позивач вказала, що приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису були порушені вимоги закону. Крім цього, зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. У зв`язку з цим, [PERSON] просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 21 січня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №2051. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Натомість надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд цивільної справи за його відсутності. Крім цього, зазначив, що з пред`явленим позовом ознайомлений, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрованого за №2051 від 21 січня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О. також не з`явились у судове засідання та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надали. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 02 листопада 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.52-53). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 21 січня 2021 року приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2051, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет», який є правонаступником АТ «Банк «Фінанси та Кредит», заборгованості за кредитним договором №006-W/068116 від 11 квітня 2013 року у загальному розмірі 6897 гривень 70 копійок. 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67018181 з примусового виконання виконавчого напису №2051, виданого 21 січня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. Крім цього, в той самий день приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. були також винесені постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 199 гривень та постанова про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 689 гривень 77 копійок. 11 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою було звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку вона отримує у ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 7149 гривень 80 копійок. 25 травня 2013 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується відміткою про сімейний стан у паспорті громадянина України, виданого на ім`я позивача. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат». V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення спірного виконавчого напису, діяла редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, яка не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що кредитний договір №006-W/068116 від 11 квітня 2013 року, укладений між первісним кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , який був поданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Тому під час вчинення спірного виконавчого напису недотримано умов його вчинення. Крім цього, суд враховує ту обставину, що ТОВ «Фінпром маркет» визнав пред`явлений позов у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 21 січня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №2051, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 гривень (а.с.29). Пред`явлений нею позов задоволений. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 454 гривні, а також стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 454 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: approved