Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою посилаючись на те, що 28.07.2015 року передала відповідачу у позику грошові кошти у сумі 4 500 доларів США, які він зобов`язався повернути до 30.06.2021 року. 17.06.2020 року позивач звернулася до відповідача з вимогою повернення боргу, однак по сьогоднішній день відповідач не виконав зобов`язання, чим порушив умови договору позики. У зв`язку з цим, [PERSON] була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.09.2021 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. У судове засідання позивач не з`явилася проте, подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглядати без його участі. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами 28 липня 2015 року було укладено договір позики у розмірі 4500 доларів США, які зобов`язався повернути за вимогою частинами протягом 10 місяців, що підтверджується розпискою від 28.07.2015 року. 17.06.2020 року позивач звернулася до відповідача з вимогою повернення боргу за розпискою, що підтверджується квитанцією про направлення листа-вимоги про повернення боргу, однак зобов`язання відповідач до даного часу не виконав. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою від 28.07.2015 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вимогами ст.1050 ЦК України визначено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, має сплатити за весь час прострочення, крім суми боргу, 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором, а також втрати від інфляції з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення. Таким чином, сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 28.07.2015 року по 23.07.2021 року складає 5387,60 доларів США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом долара США станом на день ухвалення рішення у справі. Зважаючи на викладене, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти у розмірі 9887,60 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 24.02.2022 року 289 260,75 грн. (29,2549 грн. за 1 долар США), з яких: 4500 доларів США - заборгованість за розпискою та 5387,60 доларів США - 20 процентів річних за період з 28.07.2015 року по 23.07.2021 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 635,92 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved