Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №91 від 20.03.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», відповідач отримав кредит в розмірі 69 300,00 дол. США, зі сплатою 12,5% річних. Зазначає, що відповідач не виконував умови кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 28.04.2015 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 88 781,45 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 032 967грн. 82коп. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 88 781,45 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 032 967грн. 82коп., а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися. Адвокат Новіков Олександр Павлович, який представляє інтереси [PERSON] , надав заяву, в якій зазначив, що позов не визнає та просив відмовити у задоволені позову з підстав пропуску строку позовної давності, відповідно до поданого ним клопотання про застосування строків позовної давності від 18.01.2022 року. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №91 від 20.03.2006 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] , останній отримав кредит в розмірі 69 300,00 дол. США, зі сплатою 12,5% річних, кінцевий термін повернення заборгованості є 19.03.2013 рік /а.с.8-15, 20-27/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунків позивача, станом на 28.04.2015 року, у відповідача утворилась заборгованість перед банком в сумі 88 781,45 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2 032 967грн. 82коп., яка складається: 42073,50 дол.США, що в еквіваленті становить 963422грн. 77коп. - за кредитом; 26062,27 дол.США, що в еквіваленті становить 596788грн. 50коп. - за відсотками; 13098,88 дол.США, що в еквіваленті становить 299945грн. 62коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 7546,80 дол.США, що в еквіваленті становить 172810грн. 92коп. - пені за несвоєчасне повернення відсотків /а.с.5-7/. Суд приймає до уваги клопотання про застосування строків позовної давності, подане адвокатом Новіков О.П., який представляє інтереси відповідача [PERSON] . Так, щодо заявленого клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 п. 1 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як зазначено в правових позиціях Верховного Суду України, які викладені в постановах від 19.03.2014 у справі 6-14цс14, від 18.06.2014 року, у справі №6-61цс14, від 01.10.2014 року у справі № 134 цс14, за договором про надання банківських послуг, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Відповідно до ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд звертає увагу, що згідно із пунктом 4.5 договору кредиту від 20 березня 2006 року № 91 у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.9, 3.3.10 цього договору (обов`язок своєчасного погашення кредиту та процентів), протягом більше 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) /а.с.8-15/. Також, суд не може залишити поза увагою той факт, що відповідно до наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості, останній платіж за кредитним договором відповідач здійснив 20 лютого 2009 року, тому відповідно до пункту 4.5 зазначеного договору, строк користування кредитними коштами вважається таким, що сплив через 60 календарних днів, тобто 19 травня 2009 року, однак до суду із зазначеним позов банк звернувся лише 13 травня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, передбаченого статтею 257 ЦК України. Якщо у кредитному договорі є положення, які передбачають автоматичне припинення кредитного договору та повернення всієї суми заборгованості після певного періоду прострочення платежів, то після настання відповідних обставин строк кредитування припиняється, банк втрачає можливість нараховувати проценти та пеню і саме з цього моменту починає рахуватися строк позовної давності. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 753/3403/18 від 09.12.2020 року; № 760/18026/14-ц від 09.12.2020 року; № 644/5227/17 від 19.08.2020 року; № 522/13258/16-ц від 05.08.2020 року; № 128/83/16-ц від 01.07.2020 року; № 757/30494/15-ц від 24.06.2020 року; № 759/12136/15-ц від 17.06.2020 року; № 501/1443/17 від 11.06.2020 року; № 2-5133/11 від 03.06.2020 року; № 661/1505/19 від 27.05.2020 року; № 757/62596/16-ц від 27.05.2020 року; № 641/9101/15-ц від 18.05.2020 року; № 369/9347/16-ц від 22.04.2020 року; № 274/4716/13-ц від 01.04.2020 року; № 501/1437/16-ц від 01.04.2020 року; № 203/4097/16 від 01.04.2020 року; № 381/1016/16-ц від 05.02.2020 року; № 520/7566/15-ц від 22.01.2020 року; № 372/3319/16-ц від 22.01.2020 року Однак суд звертає увагу на те, що представник позивач не скористався своїм правом та не надав заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності. Отже, суд вважає, що дане твердження відповідача щодо застосування строку позовної давності заслуговує на увагу. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed