Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

ТзОВ «ТОЦ «Шопена» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди нежитлового приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2020 року між товариством та [PERSON] , був укладений договір оренди нежитлового приміщення №108, а саме: приміщення, яке складається з двох боксів №66, 67, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,40 кв.м., яке передається у тимчасове платне користування для використання у якості СТО за щомісячну плату в розмірі 2968 грн. Згідно акту-приймання передачі, вказані приміщення були передані відповідачу 16.11.2020 року. Вказує, що згідно договору оренди, відповідач зобов`язаний вносити оренду плату з урахуванням індексу інфляції та інші платежі, передбачені договором у безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця з 1-го до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим. Проте, зазначає, до з 11.03.2021 року відповідач припинив виконувати свої обов`язки в частині оплати, а тому виникла заборгованість в сумі 39302,33 грн., яка включає 29680 грн. орендної плати та 9622,33 грн. відшкодування вартості за спожиті комунальні послуги. Крім того, згідно умов договору, встановлено, що у випадку прострочення виконання орендарем грошових зобов`язань за договором, орендар згідно ст. 625 ЦК України сплачує за час прострочення 120 % річних від суми простроченого зобов`язання, а також нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання продовжується протягом всього строку позовної давності. Тому, вважає, що у нього виникли підстави для нарахування штрафних санкцій, а саме: 2916,61 грн. пені за кожен день прострочення, 21115,07 грн. - 120% за користування грошовими коштами, 1106,72 грн. втрат від інфляції. На підставі наведеного, просить суд, стягнути [PERSON] заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №108 від 16.11.2020 року у розмірі 64440,73 грн., що складається з основного боргу 39302,33 грн. (29680 грн. орендної плати та 9622,33 грн. відшкодування вартості за спожиті комунальні послуги), 2916,61 грн. пені за кожен день прострочення, 21115,07 грн. - 120% за користування грошовими коштами, 1106,72 грн. втрат від інфляції, стягнути судові витрати по справі. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2022 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статі 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина перша статті 761 ЦК України). Судом встановлено, що 16.11.2020 року між «ТОЦ Шопена» та [PERSON] , був укладений договір оренди нежитлового приміщення №108, а саме: приміщення, яке складається з двох боксів №66, 67, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42,40 кв.м., яке передається у тимчасове платне користування для використання у якості СТО за щомісячну плату в розмірі 2968 грн. (а.с. 20-26). Згідно акту-приймання передачі, вказані приміщення були передані відповідачу 16.11.2020 року (а.с. 27). Згідно п. 3.3. договору оренди, орендар зобов`язаний вносити оренду плату з урахуванням індексу інфляції та інші платежі, передбачені договором у безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця з 1-го до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до п.п. 3.5., 3.6. договору оренди, відшкодування спожитих орендарем комунальних послуг, а також плата за утримання площ спільного використання, компенсуються орендодавцем орендарю по 10 число кожного місяця включно наступного за розрахунковим. Орендар зобов`язаний самостійно отримати відповідний рахунок в орендаря з 5 по 10-те місяця наступного за розрахунковим. Неотримання орендарем з будь-яких підстав рахунку на сплату спожитих орендарем комунальних послуг та плати за утримання площ спільного використання не звільняє його від оплати у строк, визначений цим пунктом. Оренда зобов`язується сплачувати вартість як фактично спожитих послуг, вартість яких входить до структури комунальних послуг, так і авансові платежі згідно з умовами договорів із надавачами цих послуг протягом строку, зазначеного в п. 3.5. (а.с. 20). У відповідності до п. 5.1.4. договору орендар зобов`язаний своєчасно та в поносу обсязі сплачувати орендну плату та комунальні платежі, передбачені договором. Однак, всупереч вимогам договору з 11.03.2021 року орендар припинив виконувати свої зобов`язання в частині оплати вартості орендної плати та комунальних платежів, тобто, умови договору не виконав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем 18.08.2021 року та повторно 14.12.2021 року направлялися листи-претензії, з вимогою перерахувати суму заборгованості на рахунок позивача. Однак, дані вимоги залишилися без виконання (а.с. 28-31). Отже, відповідач істотно порушив вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 536, 549, 550, 554, 759 ЦК України, умови договору оренди в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Як вбачається з рахунків-фактур ТОВ «ТОЦ «Шопена» за період з 15.03.2021 року по 08.12.2021 року вартість заборгованості по орендній платі становить 29680 грн. та 9622,33 грн. - вартості отриманих комунальних послуг (а.с. 33-42). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача заборгованість за договором оренди від 16.11.2020 року в розмірі 39303,33 грн. Разом з тим, пунктом 8.4. договору оренди, передбачено, що у випадку несвоєчасного внесення орендарем орендної плати у строки, встановлені договором, орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення від простроченої суми за кожен день прострочення (а.с. 23). Відповідно до розрахунку позивача за договором оренди №108 від 16.11.2020 року за період з 11.03.2021 року по 10.12.2021 року розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в частині орендної плати становить 2278,85 грн. та 637,76 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в частині оплати отриманих комунальних послуг, що в загальному становить 2916,61 грн. (а.с. 6-7). Зазначена сума також підлягає до стягнення з відповідача. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У даному випадку, п. 8.7. договору оренди встановлено, що у випадку прострочення виконання орендарем грошових зобов`язань за договором, орендар, згідно ст. 625 ЦК України сплачує за час прострочення 120% річних від суми простроченого зобов`язання (а.с. 23). Оскільки, відповідач прострочив виконання зобов`язання, позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та умов договору оренди, були нараховані індекс інфляції за весь час прострочення, та 120% річних від простроченої суми. Із розрахунків позивача вбачається, що за період з 01.03.2021 року по 30.11.2021 року інфляційні втрати становлять 1106,72 грн. (877,64 грн. в частині оренди, 29,08 грн. в частині оплати отриманих комунальних послуг), 120 відсотків річних за період з 11.03.2021 року по 11.12.2021 року становлять 21115,07 грн. (16519,97 грн. в частині орендної плати, 4595,10 грн. в частині отриманих комунальних послуг (а.с. 8-19). Суд погоджується з наданими розрахунками позивача, оскільки, такі проведено відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, за невиконання відповідачем умов договору оренди від 16.11.2020 року, грошові суми, відповідно до ст. 625 ЦК України та умов договору, а саме інфляційні втрати за увесь час прострочення внесення плати за користування нежитловим приміщенням у розмірі 1106,72 грн. та 120 процентів річних від простроченої суми у розмірі 21115,07 грн. підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №108 від 16.11.2020 року у розмірі 64440,73 грн., що складається з основного боргу 39302,33 грн. (29680 грн. орендної плати та 9622,33 грн. відшкодування вартості за спожиті комунальні послуги), 2916,61 грн. пені за кожен день прострочення, 21115,07 грн. - 120% за користування грошовими коштами, 1106,72 грн. втрат від інфляції. Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача, слід стягнути 2481 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved