Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

22 червня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] ,в якому просить суд: - стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 26343,56грн. та судовий збір в сумі 2270,00грн. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк»зазначило, що 23.01.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 645/80, за умовами якого остання отримала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості в сумі 26343,56 грн, з яких: 21235,46 грн - заборгованість за основним боргом, 3895,90грн - проценти за користування кредитом, 232,55грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 54,34грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 751,09грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 174,22грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Вказані суми Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк»просить суд стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 24 червня 2021 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС щодо місця проживання відповідача - [PERSON] , яка зареєстрованою в Дніпропетровській області не значиться. Ухвалою суду від 15 липня 2021 року позов був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків. 10 вересня 2021 року у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 28.09.2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте 07.02.2022 року від представника позивача за довіреністю - Маякової А.В. до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судові засідання, призначені на 06.12.2021 року, 07.02.2022 року, 04.04.2022 року відповідач, яка була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася, відзив на позовну заяву не подавала, у зв`язку з чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК Країни, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 січня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі в.о. керуючого ТВБВ № 10003/0645 філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» Порохня В.О. та фізичною особою [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 645/80, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 26500,00грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 22 січня 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56 % річних (а.с.10-18). Пунктом 3.9 цього договору передбачено дострокове повернення кредиту за ініціативою банку. Так, згідно п. 3.9.1 договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Поручителем взятих на себе обов`язків та не дотримання умов, передбачених цим договором та/або договорами забезпечення (за наявності) та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, вимагати повернення суми Кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із подій, зокрема п. 3.9.1.1. затримання сплати частини Основної суми боргу за Кредитом та /або процентів за користування Кредитом на один календарний місяць. Відповідно до п.п. 4.2.1., 4.2.2. цього кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим Договором. При виникненні простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів ті інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Пунктом 8 договору встановлена відповідальність сторін. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 645/80 від 23.01.2020 року станом на 11.06.2021 року складає 26343,56грн та складається із: 21235,46 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 3895,90грн - проценти за користування кредитом, 232,55грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 54,34грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 751,09грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 174,22грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.8-9). З матеріалів справи видно, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по картковому рахунку з 23.01.2020 року по 14.06.2021 року, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, що відповідачем не спростовано (а.с.19-38). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати заборгованості за договором про споживчий кредит № 645/80 від 23.01.2020 року у загальній сумі 26343,56 грн. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. Кредитним договором визначено, що у разі порушення відповідачем зобов`язань, покладених договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов`язкових платежів (неустойка). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За змістом частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що відповідачем було порушено виконання грошового зобов`язання, тому позивач має право вимагати від відповідача сплати індексу інфляції та трьох процентів річних. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 645/80 від 23 січня 2020 року в розмірі 26343,56грн, що складається зі: 21235,46 грн - заборгованість за основним боргом (кредитом), 3895,90грн - проценти за користування кредитом, 232,55грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 54,34грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 751,09грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 174,22грн - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00грн.

Outcome: approved