Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.08.2018 між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z06.00606.004202684. 02.12.2020 між AT «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 12/89, у відповідності до умов якого, ПAT «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ПAT «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідачем не було дотримано умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого, вона має заборгованість у розмірі 119 759,54 гривень, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути вказану суму з відповідачки у судовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.08.2018 між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Z06.00606.004202684. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору банк надав відповідачці кредит в розмірі 49 999,00 грн на строк 60 місяців до 29.08.2016, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 12/89, відповідно до умов якого, банком було відступлено право вимоги за кредитним договором, зокрема, укладеним з відповідачкою. У зв`язку з неналежним виконанням з боку відповідачки взятих на себе договірних зобов`язань, утворилась заборгованість, яка становить 119 759,54 грн і згідно довідки-розрахунку за кредитним договором № Z06.00606.004202684 станом на 02.12.2020 складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 49 980,81 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 23 413,78 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 46 364,95 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом достовірно встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідачка, у порушення умов кредитного договору, суму заборгованості не сплачує. Відповідачка не спростувала обставини невиконання умов договору із ПАТ «Ідея Банк». З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 119 759,54 грн знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 13507 від 28.08.2021 про сплату судового збору у сумі 2 270,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved