Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є влаником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання позивача, її доньки та відповідача [PERSON] . Зазначена житлова квартира належить на праві власності позивачу. Відповідач - це бувший чоловік позивача. Протягом двох років відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, не несе витрат на утримання квартири. Реєстрація відповідача в квартирі спричиняє незручності позивачу та додаткові витрати, а тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, відзиву, письмових заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.10ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , згідно Договору дарування квартири від 16.09.2006 року (а.с.7-8). Встановлено, що позивач з 18.06.2011 року перебувала в шлюбі та за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 13.04.2020 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с.10). Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наведене підтверджено витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади (а.с.11). Встановлено, що позивач [PERSON] , при реєстрації шлюбу 22.01.2022 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.34). Позивач суду пояснила, що в грудні 2019 року відповідач забрав всі свої особисті речі та виїхав з квартири де залишилася проживати позивач з дитиною. Відповідач деякий час проживав по [ADDRESS] , а потім поїхав жити в с. Пугачівка, до своєї баби. Позивач неодноразово просила відповідача знятися з реєстрації в її квартирі, але відповідач постійно не знаходить ля цього часу. Реєстрація відповідача в квартирі, що належить позивачу спричиняє додаткові витрати позивачу та є перешкодою в належному і повному користуванні її власністю. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка півтора роки проживає по сусідству з позивачем, суду показала, що не знайома з [PERSON] , жодного разу не бачила в квартирі позивача її бувшого чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По справі встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , набула у власність дане помешкання до шлюбу з відповідачем. [PERSON] був зареєстрований в цій квартирі, як член сім`ї власника житла, в березні 2012 року. Шлюб між сторонами було розірвано в 2020 році, [PERSON] не проживає в даному помешканні більше року без поважних причин, що дає підстави зробити висновок про втрату інтересу відповідачем до вказаного житла. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, чи мала місце домовленість між сторонами щодо користування квартирою, - суду не надано, а тому, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved