Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні дітей, які проживають разом з матір`ю, не піклується про їхнє здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та зобов`язано Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надати висновок щодо заявлених позовних вимог. Відповідач відзив на позов не надав. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 19 січня 2022 року, відповідно до якого орган вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року ( без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) суд витребував в правоохоронного органу інформацію про відповідача. Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2021 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) від 03 лютого 2022 року та 29 березня 2022 року задоволені клопотання про виклик як свідків [PERSON] , [PERSON] та допиту як свідка позивача, а також про з`ясування думки дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кашпрук О. В. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в жодне із засідань не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради Марценюк Л. Є. в судовому засіданні підтримала висновок органу від 19 січня 2022 року. Позивач [PERSON] , будучи допитаною як свідок, вказувала, що в листопаді 2015 року відповідач виїхав з квартири їх спільного проживання, не залишивши сім`ї коштів та не повідомивши свого місця перебування. З того часу він не появлявся в житті їхніх дітей та не робив жодної спроби контактувати з ними, не виконує свого обов`язку утримувати дітей. Після захворювання доньки позивач повідомила сестрі відповідача, яка мешкає в США, про стан здоров`я дитини, однак жодних дій зі сторони відповідача так і не було, всі витрати по утриманню дітей несе вона та її теперішній чоловік. Після зникнення відповідача до неї неодноразово приходи невідомі чоловіки та вимагали кошти, які заборгував чоловік, а тому, переживаючи на дітей, вона вимушена була переїхати на нове місце проживання. Також вона дізналася, що у відповідача є ще двоє дітей, яких він також не утримує, так як з цього приводу його розшукувала поліція. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] вказував, що він проживає з позивачкою з 2019 року, з того часу вони спільно несуть всі витрати по утриманню дітей, займаються їх вихованням. [PERSON] не знає, ніколи не бачив та не спілкувався, останній дітьми зовсім не цікавиться, не турбується про них, родинних відносин з дітьми не підтримує. Свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позиваки, їхні діти навчаються в одному класі. Вказувала, що відповідача не знає, за адресою проживання позивачки він не появлявся, участі у вихованні та утримані дітей не бере, з ними не спілкується, дітьми не цікавиться, не підтримує родинних відносин. Судом відповідно до положень ст.171 СК України з`ясована думка дітей, які вказували, що батька [PERSON] не пам`ятають, він з ними не спілкується, ними не цікавиться, вони мешкають спільно з матір`ю та [PERSON] , якого називають батьком, останній їм допомагає та піклується про них, а тому не заперечують про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 2008 року та серії [NUMBER] від 30 травня 2013 року відповідно (а.с.9,11). Шлюб між сторонами розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2016 року по справі №127/20128/16-ц та [PERSON] змінене прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Діти проживають разом з матір`ю. Донька [PERSON] є дитиною з інвалідністю та потребує додаткових витрат на її утримання. Відповідач мешкає окремо, дітей не утримує, не несе додаткових витрат щодо їх утримання. Виконання ним обов`язку щодо утримання дітей судом не встановлено. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, не бере участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дітей, проживає окремо, діти проживає разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні і вихованні. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання дітей є, зокрема показання свідків, відповідно до яких батько дітьми не цікавиться, не бере участі в їх вихованні, утриманні, лікуванні та розвитку, характеристики на дітей від 23 вересня 2021 року та 14 вересня 2021 року, надані КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №10», відповідно до яких батько не цікавиться навчанням дітей, батьківські збори не відвідує, зв`язок із класним керівником не підтримує. Як слідує з Висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19 січня 2022 року за №01-00-011-3739, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вважається доцільним. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не піклується про їх фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власних дітей та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved