Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом , в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований за №30677 від 23.09.2021 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» на користь держави усі судові витрати, пов`язані із розглядом даного позову. Позовну заяву мотивувала тим, що зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 04.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. розглянути заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса №30677 23.09.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 19549 грн., як наслідок приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження за реєстраційним №67386528, ідентифікатор доступу : 6Д90Б4115Г4Б. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував, що станом на момент вчинення виконавчого напису Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі не чинні, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] отримала копію ухвали суду про відкриття провадження, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро" належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відзиву до суду не надходило. Третя особа без самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на виконання ухвали суду від 05.12.2021 надав належним чином завірені копії виконавчого напису, а також копії документів на підставі яких його було вчинено. Просив слухати справу у його відсутність. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, клопотань сторін проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не подано. Відповідно до частини другої ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття провадження приватного виконавця Турського О.В. від 04.11.2021 відкрито провадження про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 19549 грн. Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника приватного виконавця Турського О.В. від 12.11.2021 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Згідно постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження приватного виконавця Турського О.В. від 04.11.2021 визначено боржнику [PERSON] загальну суму мінімальних витрат 500 грн. Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 23.09.2021 року загальна сума, яка підлягає зверненню з боржника [PERSON] на користь стягувача становить 19549 грн. Відповідно до заяви про вчинення виконавчого напису від 31.08.2021 представника ТОВ «ФК «ДІНЕРО» Кушніра І.В. сума заборгованості [PERSON] станом на 31.08.2021 становить 18899 грн. Право вимоги про стягнення з боржника цієї заборгованості виникло 31.01.2020. Відповідно до кредитного договору від 09.11.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» Цюпало Т.І. отримала суму кредиту 10000 грн., процентна ставка 1,30%, строк оплати до 09.12.2021, загальна вартість кредиту 13899 грн. Згідно виписки з рахунку [PERSON] заборгованість станом на 25.08.2021 у сумі 18899 грн. за кредитним договором №AG2599840 від 09.11.2019 не погашена. Згідно вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» від 06.08.2021 [PERSON] необхідно сплатити 18999 грн. до 13.08.2021 включно. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку №296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою КМУ №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Одночасно з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.09.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса), стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Договір, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з частинами 5 та 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, зважаючи, що відповідачем не надані жодні заперечення по суті позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню. Позивачка та згідно п. 10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від судового збору. У відповідності ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» на користь користь держави 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved