Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 травня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Бабушкінському відділі ЗАГС Управління ЗАГС м. Москва РФ, актовий запис № 893. Мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові та взаємоповаги одне до одного. Через несумісність поглядів на життя та їх характерів вважає неможливим проживання з відповідачем однією сім`єю. Шлюбні відносини фактично припинені більше двох років, примирення між ними не відбулось, шлюб існує лише формально, проживають окремо, кожен має свій бюджет, ведуть окреме господарство. Спору щодо місця проживання дітей між ними немає, діти залишаються проживати разом з нею. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі , не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.2). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача, суд вирішив можливим розглянути справу за її відсутності. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.23), до суду не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 10 травня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Бабушкінським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, актовий запис №893. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с.9). За час шлюбу в них народилися діти [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Сторони не підтримують подружніх відносин більше двох років, мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть. За змістом позову сімейне життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність планів на майбутнє. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Від позивача не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved