Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» безпідставно отримані відповідачем грошові кошти у сумі 11 378, 50 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами 917,00 грн., та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2021 у справі № 755/2964/21, частково задоволений позов [PERSON] до ТОВ «Фінфорс», Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме, визнано виконавчий напис від 08.02.2020, зареєстрований в реєстрі №1338, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення грошових коштів в сумі 10 378,50 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» таким, що не підлягає виконанню, та стягнуто судові витрати. Оскільки рішенням суду виконавчий документ, а саме виконавчий напис нотаріуса, визнаний таким, що не підлягає виконанню, отримані відповідачем кошти, на переконання позивача, є такими, що набуті без правової підстави, а тому підлягають поверненню позивачу. ТОВ «Фінфорс» отримані кошти не були повернуті, в зв`язку з чим позивач порушує питання про стягнення з відповідача на користь позивача 11378,50 грн. як безпідставно набутих коштів; стягнення 917,87 грн. процентів за безпідставне користування коштами за період з лютого 2021 року по 29.12.2021 включно, вирішити питання про судові витрати. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 04.02.2021 відкрито виконавче провадження ВП №61262347 про примусове виконання виконавчого напису № 1338 виданого 08.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 10378,50 грн. Постановою приватного виконавця у зазначеному виконавчому провадженні від 08.02.2020 звернуто стягнення на доходи боржника, а саме відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2021 у справі № 755/2964/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінфорс», Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, Приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме, визнано виконавчий напис від 08.02.2021, зареєстрований в реєстрі №1338, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення грошових коштів в сумі 10 378,50 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» таким, що не підлягає виконанню, та стягнуто судові витрати. Згідно довідки Міністерства економіки України від 29.12.2021 № 2121-12/1083, за період з 01.02.2021 по 30.04.2021 відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.І. від 04.02.2021 ВП 61262347, винесеної при примусовому виконанні виконавчого напису від 08.02.2020 № 1338, що видав приватний нотаріус Юроварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., проводилось стягнення із заробітної плати [PERSON] , у сумі 10 378,50 грн - борг стягнутий на користь ТОВ «Фінфорс», 1 037,85 грн.- основна винагорода приватного виконавця, 1 000,00 грн.- витрати на проведення виконавчих дій. Главою 83 ЦК України регулюються правовідносини, що виникають внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Так, відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно приписів ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Згідно з положеннями ст. 536 ЦК України, - за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, оскільки підстава набуття ТОВ «Фінфорс» грошових коштів за виконавчим написом відпала у зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вимоги позивача про стягнення на його користь грошових коштів у розмірі 11378,50 грн., стягнутих у виконавчому провадженні № 61262347 за виконавчим написом № 1338 від 08.02.2020 підлягають задоволенню. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України №6-1412цс16 від 07.09.2016, у разі не визначення договором розміру процентів за користування чужими грошовими коштами після спливу строку на повернення він застосовується на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру судових рішень, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2021 у справі №755/2964/21, яким виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого здійснювалося стягнення, визнаний таким, що не підлягає виконанню, набрало законної сили 02.12.2021. Відповідно, з цього часу у ТОФ «Фінфорс» відсутні законні підстави для набуття коштів і саме з цього часу мають бути нараховані проценти за користування чужими грошовими коштами. Виходячи з розміру облікової ставки НБУ стягненню підлягає грн.: за період з 02.12.2021 по 09.12.2021 (8 днів) розмір облікової ставки складає 8,5%, розмір нарахованих процентів складає 21,20 грн.; за період з 10.12.2021 по 29.12.2021 (20 днів) розмір облікової ставки складає 9%, розмір нарахованих процентів складає 56,11 грн., що разом складає 58,31 грн. Отже, в частині стягнення процентів за користування чужими коштами заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтю 625 ЦК України розміщено у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Отже, положення розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України). Таким чином, дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15, від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, від 16 травня 2018 року, у справі № 14-16цс18, а також у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №908/2552/17. Відтак, наявні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Три відсотки річних за період з 02 грудня 2021 року по 29 грудня 2021 року (період, в який у ТОФ «Фінфорс» відсутні законні підстави для набуття коштів) становлять 26,19 грн, виходячи з наступного розрахунку: 3 % х 28 днів / 365 х 11 378,50 грн). Враховуючи, що заявлені вимоги задоволені частково (93%), відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 844 грн. 44 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: partial