Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивачка 26.10.2021 звернулася із позовом до Великолюбінської сільської ради Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] . Позов мотивує тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . після його смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. Спадщину після його смерті прийняла його донька (мати позивачки) [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном, але нотаріально своїх спадкових прав не оформила. [INFO] померла [PERSON] , позивачка на час її смерті проживала разом з нею, а отже вважалась такою, що спадщину після її смерті прийняла, в склад спадкового майна після смерті [PERSON] входив житловий будинок в [ADDRESS] . Між тим, коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, листом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, так як за життя спадкодавець не зареєструвала право власності. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 01.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Позивачка 04.03.2022 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, зазначила, що не заперечує проти прийняття заочного рішення, та просила позов задоволити. Відповідач у справі - представник Великолюбінської сільської ради Львівської області у судове засідання не явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Заперечень чи відзиву на позов не подав. Враховуючи те, що позивачка не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, встановив наступне. Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок, вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.12), вступивши в управління спадковим майном, оскільки проживала разом з ним на час його смерті, проте, нотаріально своїх спадкових прав не оформила. Як вбачається із технічного паспорта, вказаний будинок збудований у 1968 році. Спірний будинок складається із коридору, двох комор, кухні та двох кімнат, загальна площа - 62.2 м. кв., з них: житлова - 27,6 м. кв. 34,6 м. кв. - допоміжна, при будинку є господарські будівлі - сарай, вбиральня, криниця, господарство огороджене. (а.с. 16-19). Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що будинковолодіння в [ADDRESS] належало [PERSON] , що підтверджується витягами з по господарської книги (а.с.24-28). Згідно довідки від 25.10.2021 виданої виконавчим комітетом Великолюбінськоїселищної ради Львівського району Львівської області, [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку в [ADDRESS] . За вказаним будинком доглядала її мати [PERSON] (а.с.29), за ним також числилася земельна ділянка розміром 0.17 га ( а.с.30). Згідно довідки №684 від 26 жовтня 2021 року, даний будинок не облікувався в погосподарських книгах за 1991-2016 р.р. (а.с. 31). Зокрема, згідно відповіді Голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.10.2021, згідно даних реєстру територіальної громади Сихівського району м. Львова за вказаною адресою на день смерті [PERSON] разом з нею було зареєстровано ще четверо осіб: [PERSON] (позивачка), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.23). З інформаційної довідки №316 від 06.10.2021 вбачається, що реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: в [ADDRESS] не проводилось (а.с.21). Той факт, що право власності на вказаний житловий будинок не зареєстроване має підтвердження довідкою Самбірського МБТІ від 02.07.2021 ( а.с. 20). Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області, Качмар О.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з приналежними до нього спорудами, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такий ( а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 року, прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Статтею 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном визнається таким, що прийняв спадщину. В силу ч.1 ст.529 ЦК України (в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на наведене, суд приходить переконання, що [PERSON] відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на спірне майно, окрім позивачки, в суді не встановлено, а тому, є підстави до визнання за [PERSON] права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою.

Outcome: approved