Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що їй в серпні 2021 року стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. перебуває виконавче провадження №65644946 з примусового виконання виконавчого напису №93545 від 20.04.2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] (після одруження [PERSON] ) на користь ТОВ «ФК Укрфінанс Груп» заборгованості в розмірі 80355,76 доларів США, за кредитним договором №014/0059/74/75955 від 6 червня 2007 року, укладеним позивачем із АТ «Аваль Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків є ТОВ «ФК Укрфінанс Груп». Згідно з виконавчим написом №93545 строк платежу за кредитним договором №014/0059/74/75955 від 6 червня 2007 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 29.11.2018 року по 29.11.2020 року. Сума заборгованості складає 80355, 76 доларів США, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 48678, 53 долара США, заборгованість за відсотками 31677, 23 долара США. Позивач стверджував, що спірний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності нотаріально посвідченого договору та за відсутності доказів безспірності кредитної заборгованості. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Треті особи пояснень по суті спору не надали. Згідно із ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Враховуючи викладене, спір вирішений судом на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 червня 2007 року між [PERSON] (після одруження [PERSON] ) та із АТ «Аваль Банк» укладено кредитний договір №014/0059/74/75955. Правонаступником усіх прав та обов`язків є ТОВ «ФК Укрфінанс Груп». 20.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вчинений виконавчий напис, реєстровий №93545. За спірним написом з позивача, як з боржника, на користь відповідача як правонаступника позикодавця стягнуто 80355 доларів США. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. від 03.06.2021 року відкрито виконавче провадження №65644946 про стягнення заборгованості з позивача. Відповідно до статті 18 ЦК України, статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом за допомогою спрощеної позасудової процедури. Така процедура полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредиторам за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови КМУ\~від 29.06.1999\~року №1172 (із змінами від 22.02.2017 року відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14) «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності) з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Таким чином, починаючи із 22.02.2017 року серед документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, немає кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі. За позицією ВСУ (Велика палата Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року) вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В порядку статті 50\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису встановлена відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, спірний кредитний договір №014/0059/74/75955 укладений між його сторонами у простій письмовій формі. Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами позивача про вчинення спірного виконавчого напису із порушенням вимог закону, позов є доведеним, що тягне визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. Що стосується доводів позивача про стягнення оплати за надання правової допомоги, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч.1, 2, 3\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з частиною 8\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з наданих до суду матеріалів, позивачем не надано доказів щодо здійснених ним витрат на правову допомогу, ані акту виконаних робіт, ані рахунків та договору про надання правої допомогу. Таким чином позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial