Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна» Кравчик І.П. звернувся до суду 31.05.2021 року з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» грошові кошти за кредитним договором в розмірі 32741,78 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 17.06.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 004-26026-170613 відповідно до умов якого, ПАТ «Дельта Банк» надало відповідачу кредит на принципах поворотності, платності строковості, у сумі 20083,00 грн., з кінцевим строком погашення до 16.06.2016 року. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 004-26026-170613 від 16.06.2016 року. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості. 27.04.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 409/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 004-26026-170613 від 17.06.2013 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 14.05.2021 року складала: по тілу кредиту - 18483,33 грн., відсотки за користування кредитом 8999,66 грн., 3% річних - 1642,23 грн., інфляційні втрати - 3616,56 грн., загальна сума 32741,78 грн. Додаткових нарахувань, штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимоги, новим кредитором нараховано не було. Сплати коштів зі сторони відповідача в рахунок заборгованості за кредитним договором також не було. З метою вирішення питання щодо сплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором, позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення з проханням здійснити оплату заборгованості, а також надсилав вимогу про погашення простроченої заборгованості, проте всі звернення відповідач проігнорував, вимогу не задовольнив. У зв`язку із чим представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 004-26026-170613 від 17.06.2013 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем у розмірі 32741,78 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. Ухвалою суду від 05.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за зареєстрованим місцем проживання, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.06.2013 року відповідач підписав заяву № 004-26026-170613, відповідно до якої взяв в ПАТ «Дельта Банк» споживчий кредит на купівлю товару на суму 20083,00 грн., строком на 36 місяці, який зобов`язався сплатити до 116 червня 2016 року. Згідно із підписаною відповідачем заявою, він погодився з тим, що ця Заява разом Правилами надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір (а.с. 11-12). Відповідно до копії договору від 27 квітня 2018 року № 409/К - ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" право вимоги заборгованості за кредитними договорами, зазначеними у Додатку №1 до цього договору (а.с. 6-7) Згідно з витягом з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу №409/К від 27 квітня 2018 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 27482,99 грн., з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту складає 18483,33 грн., прострочені відсотки за користування кредитом складають 8999,66 грн (а.с.8). Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" зареєстровано 7 квітня 2011 року (а.с.9-10). До позову представник позивача надав заяву №004-26026-170613, підписану відповідачем 17 червня 2013 року, у якій він просить ПАТ «Дельта Банк» надати йому споживчий кредит в розмірі 20083,00 грн. на придбання телевізора вартістю 15299,00 грн та смартфона вартістю 6999,00 грн. (а.с.11-12). Відповідно до пунктів четвертого та п`ятого Заяви, погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 17 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 799,00 грн., у відповідності до Графіка платежів, наведеному у Додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї Пропозиції на відкритий рахунок. Також, у пункті 6.1.Заяви зазначено, що невід`ємною складовою цієї Пропозиції є Правила та Тарифи Банку, з якими позичальник попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє й положення неухильно зобов`язується дотримуватись. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" зазначає про наявність у відповідача [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 32741,78 грн., з яких: 18483,33 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 8999,66 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 1642,23 грн. - 3% річних та 3616,56 грн. - інфляційні втрати. Однак, вищевказані доводи позивача не знаходять свого підтвердження, оскільки ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу та підстав складення даного розрахунку заборгованості матеріали справи не містять. Позивачем не зазначено та не обґрунтовано, на яких підставах розраховано вказану суму заборгованості. Позивач не надав суду графік платежів, Правил надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифів банку, які б разом з Заявою, підписаною відповідачем 17 червня 2013 року, повинні були складати кредитний договір, що укладений між відповідачем та ПАТ «Дельта Банк»; також, не надано доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, зазначеного у Заяві від 17 червня 2013 року, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт видачі кредитних коштів (будь-яким способом) відповідачу [PERSON] , наявність простроченої заборгованості, розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, 3 % річних та інфляційних втрат. До позовної заяви додано копії сторінок договору № 409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 27 квітня 2018 року, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" належні банку права вимоги до позичальників - фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін і додатків до них, згідно з реєстром у додатку №1 до цього договору (а.с.6-7). Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Відповідно до частини першої статті 1085 ЦК України якщо фактор пред`явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред`явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, для встановлення факту відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк», суду необхідно встановити факт відступлення права вимоги по договору, дату відступлення права вимоги, а також, які саме права вимоги передаються позивачеві. З поданих позивачем до суду документів вбачається, що 27 квітня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» відступило позивачу право вимоги до боржників, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору на умовах вказаних Основними Договорами, сплати Боржниками грошових коштів, відсотків, штрафних санкцій, у розмірах, вказаних Додатку № 1 до Договору. Отже, Договором про відступлення прав вимоги за кредитними договорами передбачено, що Додаток № 1 до Договору містить інформацію, зокрема, про розмір грошових зобов`язань кожного з боржників з переліком їх особистих даних. Представник позивача на підтвердження позовних вимог надає суду Витяг з реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № 409/К від 27 квітня 2018 року, з якого жодним чином не вбачається факту передачі ПАТ «Дельта Банк» своїх прав вимоги до відповідача [PERSON] , як і наявності підпису повноважного представника ПАТ «Дельта Банк» (а.с.8). Тому суд не приймає доказ, який сформований представником позивача, до уваги. Суд також не має можливості встановити юридичний зв`язок Витягу з Реєстру передачі прав вимоги до Договору факторингу № 409/К від 27 квітня 2018 року з Договором про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 409/К від 27 квітня 2018 року, який був би належним доказом наявності в позивача права вимоги до відповідача за його можливими зобов`язаннями перед ПАТ «Дельта Банк» , однак докази до позовної заяви не надані. Отже, в суду є обґрунтовані сумніви, що вказаний Витяг дійсно відповідає положенням до Договору №409/К. У наданому позивачем Витягу також не зазначено валюти зобов`язань (гривня або іноземна валюта), початкової суми тіла кредиту, початкового простроченого залишку, початкових процентів, терміну прострочення по кожному платежу, тощо. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що окрім Витягу з Реєстру передачі прав вимоги до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 409/К від 27 квітня 2018 року, підписаного одноособово представником позивача, позивачем не надано будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження факту наявності у ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" права вимоги до відповідача [PERSON] за його зобов`язаннями перед ПАТ «Дельта Банк» та на підтвердження факту наявності у відповідача заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» в розмірі, зазначеному у позовній заяві. Крім того, позивачем не надано підтвердження того, що відповідач [PERSON] взагалі повідомлявся про перехід прав вимоги за зобов`язаннями перед ПАТ «Дельта Банк» до нового кредитора. Також, у позовній заяві вказано, що про наявну заборгованість відповідач попереджався ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" шляхом здійснення телефонних дзвінків та направлення вимоги про погашення заборгованості, однак зазначене твердження не підтверджено жодним доказом. Таким чином, позивачем не доведено жодними доказами ту обставину, що право вимоги до відповідача [PERSON] , виникло у Банку, та було передано ним ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, а також, в якому саме обсязі зобов`язань позичальника та на яких умовах банк відступив право вимоги за вищевказаним договором, та того, що відповідач був повідомлений про перехід до нового кредитора прав у зобов`язанні за кредитним договором. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позовна заява ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не доведено факт переходу права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" , не надано доказів письмового повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні та не доведено суму заборгованості за кредитним договором, як і факту існування кредитних зобов`язань у [PERSON] перед кредитором. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed