Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] 23.12.2021 звернулася у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі - у розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 23.12.2021, і до досягнення їх сином повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що 21 вересня 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 528 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За час проживання у спільному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. В даний час позивач зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності (вид діяльності: 96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси (основний)), однак у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 практично її не здійснює «карантинні обмеження, відсутність клієнтів, конкуренція). Утримання неповнолітнього сина шкільного віку спричиняє значні витрати, зокрема: придбання продуктів харчування, забезпечення одягом, приладдям для навчання, тощо. Крім того син має вроджену патологію жовчного міхура, тому два рази в рік йому потрібно приймати комплекс медичних препаратів, які складаються із жовчогінних таблеток, вітамінів, тощо (на один курс лікування витрачається близько 2500 грн.), а також потребує посиленого харчування (дієтичне). Починаючи з вересня 2021 року остання з дитиною проживає окремо від відповідача в орендованій квартирі, за користування якою сплачує 2700 грн. у місяць та комунальні послуги розмір яких складає близько 1 000 - 2 000 грн. (в залежності від використаних енергоносіїв). Батько дитини [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина фактично не надає (за чотири місяці, які ми проживаємо окремо перерахував на банківську карту дитини) 1 900 грн.. В даний час [PERSON] зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності, види діяльності: 47.82 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям (основний); 47.89 - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, здійснює торгівлю промисловими товарами з кіоску на ринку м. Дрогобича, отримує дохід, є працездатним, договорів про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, тому зобов`язаній та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. На скільки їй відомо, [PERSON] на утриманні інших осіб не має, стягнення по іншим аліментним зобов`язанням відсутні. Відтак, просить на підставі положень ст. ст. 180, 182-184, 191 СК України позов задовольнити та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - у розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 23.12.2021, і до досягнення їх сином повноліття. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку, а саме 02.03.2022, подав відзив на позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення аліментів на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - у розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 23.12.2021, і до досягнення їх сином повноліття. У такому відзиві на позовну заяву відповідач зазначений позов визнав частково, зокрема не заперечує проти стягнення з нього на користь сина [PERSON] аліментів, однак у розмірі 2 000 тис. грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня ухвалення судового рішення, що на його думку буде достатнім для повного, всебічного та гармонійного розвитку їх дитини. У своєму відзиві зазначає, що йому не зрозуміло, чому позивач, нічим не обґрунтувавши, зазначила таку велику суму у розмірі 6 000 тис. грн. на стягнення аліментів, знаючи про складне матеріальне становище останнього. Крім цього, [PERSON] просить суд врахувати, що станом на 01.01.2020 мінімальний гарантований державою розмір аліментів на утримання однієї дитини віком від 6 до 18 років становить 1 309 грн., а прожитковий мінімум для дитини вказаного віку становить 2 618 грн.. Більше того, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину у виді одного розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років з 01.01.2022 становить 2 618 грн., та може бути визначений судом лише у разі достатнього заробітку платника аліментів. Також зазначає, що завжди матеріально допомагає синові, про що долучив до відзиву на позовну заяву дані з додатку «Приват 24» щодо перерахування неодноразово коштів [PERSON] .. Також долучає копію довідки ТУ ДПС у Львівській області від 23.02.2022, в якій вказано, що обсяг загального доходу відповідача за 12 місяців 2021 року становить 93 750 гривень. Вказана сума коштів визначена без врахування вказаних вище витрат, а тому після покриття ним витрат на придбання товару для торгівлі, сплату орендної плати за місце на ринку, а також сплати податків та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, фактично у останнього залишається щомісячний прибуток у розмірі не більше 3 000 грн.. А тому фактично він не буде в змозі щомісячно сплачувати такий розмір аліментів на користь позивача в сумі 6 000 гривень на утримання сина. Наведене свідчить, що заявлені до [PERSON] позивачем позовні вимоги про стягнення з нього 6 000 гривень на утримання сина є необґрунтовані, не відповідають нормам сімейного законодавства і обставинам справи та сплата аліментів у такому розмірі поставить мене у надзвичайно скрутне матеріальне ставище. Позивач у запропоновані судом строк та порядку відповіді на відзив відповідача на свою позовну заяву не подала. Заяви та клопотання учасників справи. 28.02.2022 від відповідача надійшла заява про відкладення справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій формі, у зв`язку з тим, що останній не погоджується в повній мірі з позовною заявою позивача та має намір подати відзив. Відзив на позовну заяву зобов`язується подати у десятиденний строк. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 09.02.2022, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 28.02.2022 о 10 год. 15 хв.. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області (головуючий - суддя Коваль Р.Г.) від 28.02.2022 судовий розгляд справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.03.2022 о 09.00 год.. Фіксування судового засідання у даній справі технічними засобами відповідно до ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У своєму рішенні від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03) Європейський Суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, сторони по справі з 21.09.2006 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до отриманої інформації від Калуської державної податкової інспекції ГУ ДПС в Івано - Франківській області сума доходів [PERSON] за 2020 рік становить - 0 грн., а за три квартали 2021 становить - 1 000 грн.. Згідно із витягу з історії хвороби [PERSON] , [INFO] має вроджену патологію жовчного міхура. Відповідно до фотографій із мобільного додатку «Приват 24» вбачається, що відповідач неодноразово надсилав кошти на рахунок сина [PERSON] , а також колишньої дружини - [PERSON] .. Як вбачається із довідки Дрогобицької державної податкової інспекції ГУ ДПС в Львівській області, виданої [PERSON] за період 01.01.2020 по 31.12.2020 - обсяг доходу складав - 133 250 грн., а за період 01.01.2021 по 31.12.2021 - обсяг доходу складав - 93 750 грн.. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Висновок суду за результатами розгляду справи. Позивачем доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі аліментів на утримання неповнолітнього сина, позаяк відповідач є працездатним, молодим за віком. Встановлено, що у відповідача на утриманні інших осіб не має, стягнення по іншим аліментним зобов`язанням відсутні. Крім цього, позивач не надала жодних доказів на підтвердження наявності у відповідача таких доходів, які б довели спроможність його виплачувати аліменти на дитину у визначеній нею сумі. Посилання останньої на те, що саме така сума може надати їй можливість нормально утримувати сина, враховуючи вартість життя, а також скрутне матеріальне становище позивача не є підставою для стягнення аліментів у вказаній нею сумі. Крім цього, з-поміж іншого, враховується той факт, що їх дитина має вроджену патологію жовчного міхура, в результаті чого необхідно двічі на рік приймати комплекс медичних препаратів, вітамінів та потребує посиленого дієтичного харчування, для чого необхідно витрачати чимало коштів. Згідно із нормами сімейного законодавством обов`язок кожного із батьків утримувати свою дитину в рівних частинах до досягнення нею повноліття. На переконання суду 2 500 грн. буде достатнім для повного та гармонійного розвитку дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вказане, слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі - у розмірі 2 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 23.12.2021, і до досягнення їх сином повноліття. Щодо розподілу судових витрат у справі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то, на підставі ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, такий судовий збір, у розмірі 908 грн., слід стягнути з відповідача у дохід держави. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: partial