Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. [PERSON] звернулася до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог до Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області просила: визнати за [PERSON] право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" с. Клітище Черняхівського району Житомирської області, частка якого визначена у розмірі 8410,35 грн. або 0,33 відсотки від загальної вартості майна пайового фонду підприємства станом на 03.04.2003, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» с. Клітище Черняхівського району Житомирської області, частка якої визначена у розмірі 5169,29 грн. або 0,20 відсотків від загальної вартості майна пайового фонду підприємства станом на 08.04.2003, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, до якого входить земельна частка (пай) в КСП "Прогрес", площею 5,24 га. Мати позивача [PERSON] прийняла 1/2 частки права на вказану земельну ділянку, однак не оформила свої спадкові права, іншу 1/2 частки прийняв брат позивача [PERSON] , однак не оформив свої спадкові права, так як [INFO] помер. [INFO] мати позивача померла. Позивач, як єдина спадкоємець за законом після смерті матері спадщину прийняла. 28.05.2020 постановою приватного нотаріуса Котенко Л.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи свідоцтва про право власності на майнові права (паї) члена КСП "Прогрес", видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] після їх смерті. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 09.11.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано час для усунення недоліків (а.с.23-24). 2.2. 01.12.2021 на виконання ухвали суду від 09.11.2021 позивач подала уточнену позовну заяву (а.с. 26-36). 2.3. 02.12.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.12.2021 (а.с.39-40). 2.4. 21.12.2021 ухвалою суду відкладено підготовче засідання в цивільній справі на 13.01.2022. Витребувано у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області належним чином завірену копію спадкової справи, заведену до майна померлої [PERSON] (а.с.49-50). 2.5. 13.01.2022 ухвалою суду замінено у цивільній справі №293/2162/21 неналежного відповідача - Клітищенську сільську раду Житомирського району Житомирської області на належного відповідача - Черняхівську селищну раду Житомирського району Житомирської області, витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію спадкової справи, заведену до майна померлої [PERSON] . Продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 09.02.2022 (а.с. 61-63). 2.6. 09.02.2022 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги просив задовольнити з урахуванням заяви від 09.02.2022 (а.с.111). 2.7. 09.02.2022 представник відповідача Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області подав заяву, в якій вказав, що заяву про уточнення позовних вимог від 09.02.2022 отримав, заперечень немає. Просив розглядати справу у відсутність представника селищної ради, щодо рішення поклався на розсуд суду (а.с.109). 2.8. 09.02.2022 ухвалою суду прийнято до розгляду позовні вимоги позивача із зміною предмету позову про визнання права на майнові паї в порядку спадкування за законом. Підготовче провадження закрито. Судовий розгляд справи по суті призначено на 02.03.2022 (а.с.113-114). 2.9. Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України від 02.03.2022 суд постановив відкласти розгляд справи на 28.03.2022 (а.с.118). 2.10. 28.03.2022 у судове засідання сторони не з`явились, згідно телефонограми від 28.03.2022 позивач просила розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити (а.с.120). 2.11. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). 3.2. Відповідно до довідки Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області за № 38 від 17.02.2020, [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). 3.3. За даними позивача, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с.6). 3.4. Відповідно до довідки Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області №66 від 28.05.2022, [PERSON] включений до списку осіб, які мають право на майновий пай КСП "Прогрес", проте свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП Прогрес за життя [PERSON] не видавалось через відсутність звернення останнього (а.с.11). 3.5. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). 3.6. Відповідно до довідки Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області № 65 від 28.05.2020, [PERSON] включена до списку осіб, які мають право на майновий пай КСП "Прогрес", проте свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП "Прогрес" за життя [PERSON] не видавались через відсутність звернення останньої (а.с. 12). 3.7. Після смерті матері відкрилась спадщина, яку позивач прийняла, про що свідчать матеріали спадкової справи №65/2017, заведеної приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Котенко Л.І. (а.с. 17,18, 68-105). 3.8. Постановою від 28.05.2020 приватний нотаріус Черняхівського районного нотаріального округу Котенко Л.І. відмовила спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на майновий пай члена КСП "Прогрес" с.Клітище Черняхівського району Житомирської області, частка визначена у розмірі 5169 гривень 29 копійок та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на майновий пай члена КСП "Прогрес" с.Клітище Черняхівського району Житомирської області, частка визначена у розмірі 8410 гривень 35 копійок (а.с.7). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 4.2. За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. 4.3. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. 4.4. Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. 4.5. Статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 4.6. Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. 4.7. Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268,1270 ЦК України, 2004 року. 4.8. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 4.9. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 4.10. За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 4.11. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). 4.12. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. 4.13. Положеннями статті 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. 4.14. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в поряду, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 ЗК України. 4.15. За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 4.16. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). 4.17. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ 5.1. Звертаючись до суду з позовом про визнання права на майнові паї в порядку спадкування за законом, позивач посилається на те, що вона як єдиний спадкоємець за законом не має можливості у позасудовому порядку скористатися своїми спадковими правами на отримання права на майнові паї батьків - членів КСП "Прогрес" с. Клітище Черняхівського району Житомирської області, частка яких визначена у розмірі 5169,29 грн. та визначена у розмірі 8410,35 грн. 5.2. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20). 5.3. Як вбачається з свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №259427, виданого [PERSON] , він має право на пайовий фонд майна КСП "Прогрес" відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 08.04.2003. Частка [PERSON] визначена у розмірі 8410,35 грн. або 0,33 відсотків. 5.4. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №259426, виданого [PERSON] , вона має право на пайовий фонд майна КСП "Прогрес" відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 08.04.2003. Частка [PERSON] визначена у розмірі 5169,29 грн. або 0,20 відсотків. 5.5. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були членами КСП "Прогрес" на території Клітищенської сільської ради Черняхівського району Житомирської області на момент розпаювання земель та за життя внесені до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), тобто мали право на земельні частки (паї), які після їх смерті увійшли до складу їх спадкового майна. 5.6. Суд встановив, що [PERSON] , мав право на майновий пай в КСП "Прогрес". Після його смерті вказане право успадкували жінка [PERSON] та син [PERSON] , однак не оформив свої спадкові права. Після смерті [PERSON] вказане право успадкувала, однак за життя не оформила спадкові права [PERSON] , спадкоємцем після смерті якої є її донька - позивач [PERSON] . 5.7. Оскільки до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на земельні частки (паї), а позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про її прийняття, вимога останньої про визнання за нею права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, зважаючи на відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) з підстав, що правовстановлюючі документи - свідоцтва про право власності на майнові права (паї) члена КСП "Прогрес", видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] після їх смерті. 5.8. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 5.9. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). 5.10. Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. 5.11. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 5.12. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 6.2. Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved