Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

У березні 2022 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту смерті особи на тимчасово окупованій території. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що його батьком є: [PERSON] , який помер [INFO] в лікарні м. Луганська внаслідок неспецифічного виразкового коліту. Його батько зареєстрований та постійно проживав в м. Луганськ, Луганської області на тимчасово окупованій території. [INFO] його батько [PERSON] - помер. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Батько помер на тимчасово окупованій території. Тому, документи про смерть видані за формою, встановленою Міністерством юстиції Луганської Народної Республіки, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану, у відповідності до цього при її звернені до органів РАЦСу в реєстрації смерті його батька та отримання свідоцтва належного зразку про його смерть було відмовлено. Місцем настання смерті батька в даному випадку є м. Луганськ Луганської області, місто, яке знаходиться на окупованій території. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті йому необхідно для отримання соціальних виплат, зокрема, для отримання виплати на поховання батька та прийняття спадщини, яка складається з коштів, які знаходяться на рахунку належному батькові. Тому, виникла необхідність звернутись до суду та встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Луганськ, Луганської області, який проживав та був зареєстрованим в [ADDRESS] , та помер [INFO] у віці 66 років в м. Луганськ, Луганської області, бо встановлення цього факту породжує юридичні наслідки для спадкування. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності. Заперечень проти встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території не надано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника (ар.с.13). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 лютого 2022 року (ар.с.12) та копією лікарського свідоцтва про смерть № 16 від 02 лютого 2022 року (ар.с.10). Відповідно до заяви заявник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Його батько [PERSON] проживав та помер в м. Луганську, Луганської області, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] , виданого Артемівським РВ УМВС України в Луганській області 17.03.1999 р. (ар.с.7), лікарським свідоцтвом про смерть №16 від 02.02.2022 року. (ар.с.10). У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Так, згідно з нормами ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті. Встановлення вказаного юридичного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його батька. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. На підставі п. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved