Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

У вересні 2021 року позивачі звернулися з позовом, в якому зазначили, що їм на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 19 липня 2021 року відбулося злиття їх квартири з причини недбалого ставлення до сантехнічного обладнання мешканців квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище та належить на праві власності [PERSON] . Факт залиття підтверджується актом, складеним комісією у складі старшого майстра та двох майстрів ТОВ «К.О.Д.». Внаслідок залиття було пошкоджено штукатурку над раковиною - 30 см, шпалери в коридорі між ванною кімнатою та кухнею. Згідно зі звітом про оцінку збитку, складеного Приватним підприємством «Новомосковське бюро експертної оцінки», вартість збитків, завданих внаслідок затоплення квартири, становить 15142 грн. Відповідач відмовилася відшкодувати завдані збитки. За цих підстав позивачі [PERSON] та [PERSON] просять стягнути з відповідача на користь кожної з них вартість ремонтно-відновлювальних робіт у розмірі 7571 грн. та моральну шкоду 10000 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] вартість проведення оцінки збитку в розмірі 2500 грн., витрати по оплаті юридичних послуг у розмірі 12680 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2021 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивача [PERSON] позов підтримала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не з?явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не надали, тому судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову за наступних підстав: Судом установлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 2008 року. З матеріалів справи вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] . Згідно з наявною у матеріалах справи копією акта від 27.07.2021 року, складеного майстрами та погодженого інженером ТОВ «К.О.Д.», було зафіксовано залиття квартири позивачів з квартири відповідача з причини наявності отвору між стіною та ванною, куди потрапляла вода. Відповідно до вказаного акта внаслідок залиття пошкоджено штукатурку у ванній кімнаті над раковиною 30 см, а також шпалери (1 кв.м.) у коридорі між ванною кімнатою та кухнею. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Тобто законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підтвердження розміру шкоди, завданої залиттям квартири, позивач надала суду звіт про оцінку вартості матеріального збитку, згідно з яким вартість матеріального збитку внаслідок залиття квартири склала 15142 грн. без ПДВ. У свою чергу, відповідач не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності її вини в завданні шкоди, а також, що шкоду завдано в меншому розмірі. Отже, оскільки відповідачем не було спростовано презумпцію вини завдавача шкоди, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт залиття належної позивачам квартири з вини відповідача [PERSON] .. Тому завдана внаслідок такого залиття шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів з урахуванням приписів ст. 370 ЦК України у рівних частках, а саме 7571 грн. на користь кожного позивача, виходячи з наданого позивачами звіту (15142 грн. : 2). Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд враховує, що згідно з пунктом 3 частини 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що в результаті залиття квартири позивачі зазнали моральну шкоду, оскільки було пошкоджено належне їй майно, а тому позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди винною особою. Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань та інші негативні наслідки, завдані позивачам винними діями відповідача, суд визначає суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь кожного з позивачів у розмірі 5000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 8 статті 141\~ЦПК\~України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що у зв?язку з розглядом справи позивачем [PERSON] були понесені витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 2500 грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. Отже, у зв?язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути вказані витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (71,54 %), а саме витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 1788 грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 649 грн. 58 коп. Водночас суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті юридичних послуг у сумі 12680 грн. відсутні, оскільки за змістом статті 137\~ЦПК\~України підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу адвоката, а не на будь-які юридичні послуги. Так, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~ Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З долученої позивачем копії договору про надання юридичних послуг, укладеного між нею та ТОВ «Дніпропетровський центр правової допомоги, вбачається, що останнє взяло на себе обов`язок щодо надання позивачу юридичних послуг по складанню проектів наступних документів: претензії до сусідів, заяви до ЖКГ, акта про затоплення, позовної заяви, двох клопотань. Доказів понесення витрат безпосередньо на правничу допомогу адвоката позивачем не надано. Відтак, у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на юридичні послуги необхідно відмовити.

Outcome: partial