Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

13 січня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані тим, що 23.12.2010 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №2042. Зазначила, що від шлюбу у них із відповідачем народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що спільне життя із відповідачем не склалося, через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, між ними часто виникають сварки та конфлікти через різні погляди на сімейні відносини, різні характери. На даний час шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально, подальше примирення та збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 23.12.2010 року у відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2042. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 26.01.2022 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача адвокат Гурник В. О. 11.03.2022 подав на адресу суду клопотання в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу слухати без його участі та без участі позивача. З приводу винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов до суду відповідачем не подано. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно поданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.12.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції про що складено актовий запис №2042, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 23.12.2010 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Старовишнівецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області 26.12.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Вишнівецької селищної ради Збаразького району Тернопільської області 08.07.2019 року. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved