Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача з вимогами: визнати протиправним і скасувати наказ №5044-к від 09.12.2021 «Про відсторонення від роботи», виданий Генеральним директором ВП "Рівненська атомна електростанція" Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі оскаржуваний наказ), в частині відсторонення від роботи позивача; зобов`язання допустити позивача до роботи на посаді начальника зміни ТЦ-2 ВП «Рівненська атомна електростанція» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 10.12.2021 року до часу фактичного допуску до роботи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працює у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» (далі-РАЕС) на посаді начальника зміни цеху. 08.12.2021 року позивачу вручено попередження про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати, 09.12.2021 року ознайомлено з оскаржуваним наказом та 10.12.2021 року позивач не був допущений до роботи згідно цього наказу у зв`язку з відсутністю щеплення від CОVID-19. Зазначений наказ вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Відсторонення від роботи може бути здійснене на підставі ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» лише у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом. Такий порядок передбачений ч.6 вказаної статті. Зокрема, законом визначено, що якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження засвідчити це актом у присутності свідків. Вказує, що іншого порядку відмови від обов`язкових профілактичних щеплень не передбачено. В порушення ст. 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», не було надано єдиним компетентним органом для встановлення факту ухилення - посадовою особою державної санітарно-епідеміологічної служби відповідного подання про усунення особи від роботи. У відповідача відсутні докази ухилення позивача від щеплення, оскільки така інформація є медичною таємницею, а відповідач не є її розпорядником та відповідачем порушені вимоги ст. 286 ЦК України, ст. 19 Конституції України в частині права позивача на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також відомості, одержані про його медичному обстеженні. Від відповідача надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Свою позицію мотивує тим, що 01.11.2021 року МОЗ України наказом № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», доповнило Перелік посад, що підлягають обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83. До Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, входить ДП «НАЕК «Енергоатом», відокремленим підрозділом якого є ВП «Рівненська АЕС». Відповідно до вищевикладеного, з 09.12.2021 на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року (з наступними змінами і доповненнями), щеплення проти COVID-19 є обов`язковим для працівників РАЕС. Перелік медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затверджено наказом МОЗ України від 16.09.2011 року № 595. Так як позивач є працівником РАЕС, не надав документ про своє обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 або документ, що він не має протипоказань до вакцинації, відповідач зобов`язаний був, відповідно до діючого законодавства відсторонити позивача від роботи. А саме, на підставі п.41 -6 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена\~переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік); 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до\~статті 46\~Кодексу законів про працю України,\~частини другоїстатті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та\~частини третьої\~статті 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням\~частини першої\~статті 94 Кодексу законів про працю України,частини першої\~статті 1 Закону України Про оплату праці та\~частини третьої\~статті 5 Закону України Про державну службу; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. 09.12.2021 року Генеральним директором ВП «Рівненська АЕС» було видано наказ № 5044- к «Про відсторонення від роботи» який, передбачає відсторонення з 10.12.2021 від роботи працівників структурних підрозділів ( згідно із додатками 1-29 до наказу), без збереження заробітної плати, з відміною пільг та компенсацій за умови праці до усунення причин, що зумовили відсторонення, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. З наказом № 5044-к Позивач ознайомився 09.12.2021.Відповідачем приймалися усі можливі заходи стосовно недопущення відсторонення від роботи працівників підприємства. Вимога відповідача про надання сертифікату про профілактичне щеплення проти COVID-19 або надання медичного висновку про абсолютне протипоказання до такої вакцинації, не є втручанням в приватне життя позивача, оскільки така вимога не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини. Дані про проведення щеплень не є даними про стан здоров`я особи, які не підлягають розголошенню, даними про особисте чи сімейне життя особи, не є примусом, в умовах визначеної у порядку обов`язкових щеплень, на певній території України для певних категорій осіб, тому не порушує права, свободи і інтереси позивача. Також відсутні ознаки дискримінації, оскільки відсторонення позивача від роботи є тимчасовим заходом, а саме до усунення причин що зумовили відсторонення, метою якого є суспільний інтерес. Позивач свідомо обрав для себе позицію щодо вакцинації, відмовившись від виконання юридичного обов`язку, метою якого є захист здоров`я. Відповідач не погоджується із заявленою сумою очікуваних витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 гривень та просить їх зменшити. Дослідивши позов, відзив і додані до вказаних документів докази суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Підставою для такого висновку є наступне. Позивач працює на посаді начальника зміни ТЦ-2 РАЕС, що підтверджується копією попередження про відсторонення від роботи від 08.12.2021, додатком № 19 до оскаржуваного наказу та довідкою про доходи позивача за червень-листопад 2021 року, виданою РАЕС. 19.11.2021 року генеральним директором РАЕС виданий наказ № 4722-к, яким наказано повідомити працівників ВП РАЕС про те, що з 09.12.2021 року буде здійснюватися відсторонення від роботи працівників, які відмовлятимуться або ухилятимуться від вакцинації проти CОVID-19. Строк відсторонення до усунення причин, що зумовили. У період відсторонення працівника заробітна плата не нараховується, період відсторонення не зараховується до страхового стажу, не враховується при визначенні строку нарахування відпустки, оплата тимчасової непрацездатності в цей період не здійснюється. Вказана обставина підтверджується копією наказу № 4722-к від 19.11.2021 року. Факт ознайомлення з вказаним наказом позивача доводиться копією листка ознайомлення з документом 26.11.2021 року. 09.12.2021 року позивач ознайомлений з попередженням до 09.12.2021 року надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти CОVID-19 або довідку «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» форма № 028-1/о. У цьому ж попередженні зазначено, що інформація про стан здоров`я є медичною таємницею за підписом [PERSON] . Викладені обставини встановлені на підставі копії Попередження про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю щеплення проти CОVID-19. Тобто фактично [PERSON] відмовився надавати документ, що підтверджує наявність щеплення проти CОVID-19 або документ про наявність протипоказань до вакцинації проти цієї хвороби. З 10.12.2021 року позивача у зв`язку з відмовою та ухиленням від проведення профілактичних щеплень проти CОVID-19 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі наказу генерального директора РАЕС № 5044-к від 09.12.2022 до моменту усунення причин, що зумовили відсторонення, але не більше ніж до закінчення дії Карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки у відповідача станом на день видачі наказу були відсутні відомості про проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 позивачем та не було медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я, у відповідача були достатні підстави стверджувати про його ухилення від вказаного щеплення та відсторонення, у зв`язку з цим від роботи. Відповідно до ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, вказана норма передбачає можливість відсторонення працівника від роботи в інших випадках передбачених законодавством. \~ \~ \~Згідно ст.7\~Закону України\~«Про забезпечення\~санітарного та\~епідемічного благополуччя\~населення»від 24\~лютого 1994\~року № 4004-XII(далі - Закон № 4004) усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (у визначенні ст.1 Закону № 4004). Як передбачено ст.30 Закону № 4004 запобігання особливо небезпечним, небезпечним інфекційним хворобам, масовим неінфекційним захворюванням (отруєнням) та радіаційним ураженням Кабінет Міністрів України відповідно до закону встановлює карантинно-обмежувальні заходи на території виникнення і поширення інфекційних хвороб та уражень людей. У разі виникнення чи загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь), радіаційних уражень населення органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування за поданням відповідних головних державних санітарних лікарів у межах своїх повноважень можуть запроваджувати у встановленому законом порядку на відповідних територіях чи об`єктах особливі умови та режими праці, навчання, пересування і перевезення, спрямовані на запобігання та ліквідацію цих захворювань та уражень. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані забезпечувати своєчасне проведення масових профілактичних щеплень, дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних, інших необхідних санітарних і протиепідемічних заходів. У разі загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь) або радіаційних уражень відповідними головними державними санітарними лікарями на окремих територіях можуть запроваджуватися позачергові профілактичні щеплення, інші санітарні заходи відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Листом Заступника міністра охорони здоров`я головним державним санітарним лікарем від 08.12.2021 року, направленого на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо відсторонення працівників підприємства від роботи (який по своїй суті і змісту є поданням про відсторонення від роботи працівників, яким не проведене обов`язкове щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19) вказано відповідачу на те, що працівникам, які відповідно Переліку підлягають обов`язковим профілактичним щепленням і не пройшли курс вакцинації проти респіраторної хвороби COVID-19 не передбачено доступ до роботи (у разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень), відповідно до постанови КМ України від 20.10.2021 №1096 «Про внесення змін до постанови КМ України від 20.12.2020 року №1236» (далі постанова №1096). Тобто відповідач відсторонюючи позивача від роботи у зв`язку з тим, що позивач не надав підтвердження проведення курсу вакцинації проти респіраторної хвороби COVID-19, діяв у відповідності з вимогами ст.7 Закону №4004, ст.46 КЗпП, поданням органу санітарно-епідеміологічного нагляду та постанови №1096. Посилання відповідача на незаконність оскаржуваного наказу на ст.ст. 19, 32 Конституції України і ст. 286 ЦК, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст. 6 Європейської хартії прав пацієнтів, суд вважає надуманими і безпідставними, оскільки право на працю оскаржуваним наказом не порушене, тому що за позивачем збережене місце роботи та обмежене право позивача на здійснення трудової діяльності через невиконання вимог законодавства про проведення обов`язкових щеплень на період карантину, пов`язаного з COVID-19 для певних категорій працівників, до яких, згідно Переліку відноситься позивач. Дані про проведення щеплень не є даними про стан здоров`я особи, які не підлягають розголошенню, даними про особисте чи сімейне життя особи, не є примусом, в умовах визначеного порядку обов`язкових щеплень для певних категорій осіб, тому не порушує права, свободи і інтереси позивача і не є надмірним втручанням держави у особисте чи сімейне життя позивача. Крім того, Європейський суд з прав людини висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (параграф 33, 36 рішення у справі «Соломахін проти України» від 15 березня 2012 року, заява № 24429/03). Тому враховуючи ситуацію, що склалась у Світі, в тому числі в України, із кількістю хворих на коронавірус, особливою небезпекою цього захворювання, маючи на меті забезпечення сталого функціонування підприємства, що відносить до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, дії відповідача по відстороненню позивача від роботи без збереження заробітної плати суд вважає правомірними і виправданими. Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати на правничу допомогу і по сплаті судового збору покладаються на позивача, згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed