Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . На день смерті батька, вона разом з ним проживала за адресою: [ADDRESS] , так як батько після смерті [INFO] своєї дружини [PERSON] захворів та потребував постійної сторонньої допомоги, однак місце її реєстрації було [ADDRESS] . Звернувшись до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, з проханням видати свідоцтво про право на спадкове майно їй було відмовлено, в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, так як місце її проживання було зареєстроване за іншою адресою ніж місце проживання спадкодавця [PERSON] . Покликаючись на те, що на час смерті батька вона постійно проживала разом з ним, отримувала виплати з органів Пенсійного Фонду України на його поховання, що підтверджується довідкою Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області від 26 листопада 2021 року №1577, де зазначено, що на день смерті батька [PERSON] вона проживала разом з ним без реєстрації, здійснювала за ним догляд та здійснила його поховання. Таким чином, з метою прийняття спадщини після смерті батька просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, суду надана заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з`явився, суду надана заява про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи Ковельської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 грудня 2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не оформив своїх спадкових прав, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1900 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 квітня 2008 року та копією Державного акта на право власності на земельну ділянку. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 січня 1973 року встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] . З матеріалів справи, зокрема копії довідки Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області від 26 листопада 2021 року №1577, встановлено, що заявник [PERSON] проживала з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації за вказаною адресою та здійснювала догляд за батьком. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа: свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно для підтвердження прийняття спадщини, і оскільки дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, та строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини єдиний спосіб для прийняття спадщини заявником, тому суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved