Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

23 листопада 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що на початку 2021 року відносини між ними поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має несумісні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, у зв`язку з чим постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняли їй душевні страждання. Починаючи з січня 2020 року вони подружніх відносин не підтримують, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливе. Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. 12 січня 2022 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, проти позовних вимог не заперечував. 21 березня 2022 року від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2020 року, про що свідчить запис № 2565, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між громадянином [PERSON] , [INFO] та громадянкою [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони дітей не мають. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть з початку 2021 року, проживають окремо. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Сторони згодні на розірванні шлюбу, вважають що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Також позивач просить після розірвання шлюбу змінити прізвище « [PERSON] на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.10.2020 року, дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », а після реєстрації шлюбу з відповідачем, позивачу було присвоєне прізвище « [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved