Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гивель В.П. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований у [ADDRESS] та складається з житлового будинку А-1, веранди а1, сходів 2, сараю Б, сараю В, вбиральні Г, навісу Г, воріт №2, огорожею №3, колодязя к в порядку спадкування за законом після смерті мами [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла належна їй Ѕ частина житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . [PERSON] займався похованням матері, оскільки проживав разом з нею до дня смерті, вів спільне господарство. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2021 [PERSON] перейшла у приватну власність Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, нотаріус відмовив у його видачі, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, оскільки мати позивача [PERSON] отримала успадковану частину житлового будинку на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 12.04.2013 після смерті її батька [PERSON] , проте юридично не оформила. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з`явилися, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його і позивача та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.37), клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с.40). Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі, наслідки визнання позову їй зрозумілі (а.с.36). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.32-33). Ухвалою підготовчого засідання від 11.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.38-39). Ухвалою судового засідання від 24.03.2022 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.41). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.08.1971 (а.с.16). Відповідно до технічного паспорта від 20.02.2013, по [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1» загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., разом з господарськими будівлями і спорудами, а саме: (сараєм «Б», сараєм «В», вбиральнею «Г», навісом «Д», колодязем «к», воротами 2, огорожею 3) (а.с.18-21). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.04.2013 визнано за [PERSON] , [INFO] , жителькою с.Іванівці Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.13-14). [PERSON] померла [INFO] у с.Іванівці Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 09.07.2020 (а.с.8). Довідкою Вільховецької сільської ради №670 від 09.07.2020 встановлено, що [PERSON] займався похованням матері [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживав з нею в [ADDRESS] до дня її смерті, вели спільне господарство (а.с.9). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2021, спадкоємцем майна [PERSON] , а саме: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] є її син [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №276606618 від 24.09.2021, Ѕ частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (а.с.11). Згідно з випискою з погосподарської книги №1228 від 09.06.2021 с. Іванівці, будинковолодіння [ADDRESS] станом на 30.06.1990 у колгоспному дворі були зареєстровані: [PERSON] - голова домогосподарства, 1908 р.н. і [PERSON] - дочка, 1941 р.н. (а.с.15). Довідкою Жидачівської міської ради №1228 від 09.06.2021 встановлено, що [ADDRESS] згідно рішення ІІ сесії VІІ скликання №73 від 27.01.2016 (а.с.17). Постановою Жидачівської ДНК від 04.10.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , що належав померлій і є спадковим майном (а.с.12). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Приписами статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом норми статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що Ѕ частина житлового будинку по [ADDRESS] на час відкриття спадщини належала на праві приватної власності [PERSON] . За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила, відтак з огляду на дату її смерті ( [INFO] ) спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. [PERSON] входить до першої черги спадкоємців за законом (як син спадкодавиці) і є єдиним спадкоємцем цієї черги, який вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавицею на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї. Більше того, про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] свідчить видане йому нотаріусом відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Інший спадкоємець першої черги за законом - відповідачка [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла, відмовившись від цього, про що свідчить подана нею заява. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги, однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved