Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] , третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який в послідуючому уточнив. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05.06.2020 року о 17.50 годин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Володимира Великого в м. Кривий Ріг, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] під його керуванням. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після першого контактування автомобіля «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] з автомобілем «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] відбулося повторне контактування з вище зазначеним транспортним засобом, з яким допустила зіткнення водій [PERSON] , яка не впоралася з керуванням транспортного засобу «BYD», номерний знак [NUMBER] , чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП належний йому транспортний засіб «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, чим йому було завдано матеріальну шкоду. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2020 року також було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. З метою встановлення розміру заподіяної йому шкоди, суми матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту було замоленого авто товарознавче дослідження за Д18/06/20 у судового експерта Чивчиш О.П. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження Д/18/06/20 від 22 червня 2020 року матеріальний збиток, завданий йому, як власнику автомобіля «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] складає 24722,95 грн., а вартість відновлювального ремонту сказаного транспортного засобу складає 39868,64 грн. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо - транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», позивач звернувся до них з заявою про виплату страхового відшкодування та йому компанія виплатила понесені витрати у розмірі 18468,80 грн. Інших сум, в рахунок компенсації понесених витрат від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не надходило. З огляду на викладене, просила стягнути: з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування у розмірі 21399,84 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 3000,00 грн., витрати з замовленням евакуатора в сумі 1000,00 грн., стягнути з [PERSON] на його користь франшизу у розмірі 2000,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника ПАТ «УПСК» надійшов відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого останній заперечував проти позову в частині заявлених до ПАТ «УПСК» вимог, з наступних підстав. Зазначили, що вони здійснили розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу та виплатили на користь потерпілого страхове відшкодування у розмірі 18468,80 грн. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сагайдак Д.С. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечує згідно відзиву. Третя особа [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] транспортний засіб «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] належить [PERSON] ( а.с. 97). 05.06.2020 року о 17.50 годин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Володимира Великого в м. Кривий Ріг, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після першого контактування автомобіля «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] з автомобілем «Volkswagen Caddy», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] відбулося повторне контактування з вище зазначеним транспортним засобом, з яким допустила зіткнення водій [PERSON] , яка не впоралася з керуванням транспортного засобу «BYD», номерний знак [NUMBER] , чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП належний [PERSON] транспортний засіб «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, чим йому було завдано матеріальну шкоду. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( а.с. 8). Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2020 року також було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу ( а.с. 9). Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо - транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4394297,відповідно до якого розмір страхового відшкодування за шкода завдану майну становить 200 000,00 грн., франшиза 2000,00 грн. ( а.с. 90). Позивач 10.06.2020 року звернулася до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування та на підставі його заяви було відкрито страхову справу. Після страхового розслідування [PERSON] було виплачено 18468,80 грн. ( а.с. 104). Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження Д/18/06/20 від 22 червня 2020 року матеріальний збиток, завданий йому, як власнику автомобіля «Dacia Logan", номерний знак [NUMBER] складає 24722,95 грн., а вартість відновлювального ремонту сказаного транспортного засобу складає 39868,64 грн. ( а.с. 18-23). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок . Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ст. 3 зазначеного вище Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Відповідно до п. 1.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 629 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання договору з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктами 22.1., 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено: при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ним підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статті 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961- IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника(його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта(аварійного сертифікату). У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором(п.3,ч1.ст.988 ЦК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «УПСК»» страхового відшкодування у розмірі 21399,84 грн. та витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 3000,00 грн., витрат пов`язаних з замовленням евакуатора в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи,розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. За таких обставин, [PERSON] відповідно до положень п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинен компенсувати суму франшизи у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00 грн., тобто по 908,00 грн. з кожного та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн., тобто по 5000,00 грн. з кожного. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). В позовній заяві позивач просив стягнути 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2533 від 15.06.2012 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01/007 від 27.03.2021 року, квитанцію на суму 10000,00 грн., договір про надання правничої допомоги від 27.03.2021 року. Верховний Суд у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплаченостороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт1частини 2статті 137ЦПК України). Відповідачами не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved