Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності відповідно до договору дарування від 06.08.2004 року належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Красноградської міської ради за адресою: вул. Полтавська, буд. 126, м. Красноград, Харківської області зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідач за місцем реєстрації не проживає протягом останніх трьох років. Там відсутні його речі. В утриманні будинку участі не бере. Позивач в судове засідання не з`явилась, від [PERSON] до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності відповідно до договору дарування від 06.08.2004 року належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Красноградської міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] . Згідно довідки секретаря Красноградської міської ради від 26.01.2021 року, [PERSON] не проживають за даною адресою протягом останніх трьох років. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном; власник володіє користується власним майно на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. З урахуванням наведеного та надаючи оцінку всім доказам в їх сукупності, враховуючи що відповідач [PERSON] понад рік не користується вищезазначеним будинком, суд вважає за доцільне визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України та

Outcome: approved