Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Придніпровська товарна Біржа (Черкаська філія), в якому просить: - визнати дійсним договір № 138/НД від 25.03.1998 купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від себе та від імені неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] на Черкаській філії Придніпровської товарної Біржі, зареєстрованого Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації (Золотоніський відділок) за реєстровим № 66 від 27.03.1998. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.1998 між позивачем та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] було укладено договір № 138/НД купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 вказаного договору позивач набуває права власності на квартиру з дня реєстрації договору на Черкаській філії Придніпровської товарної Біржі. Посилаючись на положення Закону України «Про товарну біржу», чинного станом на день укладення спірного договору, позивач вказує, що правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області з метою відчуження належної позивачці квартирі, [PERSON] було відмовлено у вчиненні правочину, оскільки спірний договір не є правовстановлюючим документом з огляду на приписи ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Ухвалою суду від 30.12.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 15.02.2022 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 14 год 30 хв 29.03.2022 позивач не прибула, явку свого представника не забезпечила. Згідно з поданим перед початком судового засідання клопотанням представник позивача просить справу розглянути за його відсутності та без участі позивачки, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі відзив на позов суду не надали, у судове засідання не прибули. Відповідно до наявних у матеріалах справи заяв відповідачі просять суд дану справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Ухвали суду, судові повістки та позовна заява з додатками надсилались на адресу третьої особи, зазначену у позові та повернулись до суду з відміткою «Укрпошти» про неможливість їх вручення адресату. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 25.03.1998 між позивачкою та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх [PERSON] , 1984 року народження, [PERSON] , 1990 року народження, на підставі рішення опікунської ради при Привітненській сільській раді, від 24.03.1998 було укладено договір № 138/НД купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований на Черкаській філії Придніпровської товарної Біржі (далі - Договір). Сторони повністю виконали умови Договору: [PERSON] передала позивачці квартиру за адресою: [ADDRESS] у власність та документи на неї, а позивачка прийняла квартиру та сплатила за неї кошти в сумі 5 700 грн, які продавець одержала від покупця повністю до підписання цього договору. Договір було складено згідно з виконанням біржового контракту, зареєстрованого в Черкаській філії Придніпровської товарної Біржі за № 138/Н від 25.03.1998 та підписаний у присутності уповноваженої посадової особи - директора Черкаської філії Придніпровської товарної Біржі С.С. Рубан, зареєстровано в реєстрі за № 138/НД. У Договорі зазначено, що цей Договір підлягає реєстрації в Золотоніському бюро технічної інвентаризації. Право власності на вказану квартиру відповідно до Договору зареєстровано в Золотоніському бюро технічної інвентаризації 27.03.1998, реєстровий № 66. У подальшому, постановою приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. від 22.11.2021 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - у прийнятті в якості правовстановлюючого документа на квартиру за адресою: [ADDRESS] - договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі. Як зазначено у постанові приватного нотаріуса від 22.11.2021 зазначений договір не може бути прийнятий нотаріусом у якості правовстановлюючого документа, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» не відповідає вимогам законодавства. Згідно з ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, якщо її учасниками є члени біржі. Відповідно до вказаного договору продавець, який діє за себе та неповнолітніх дітей, покупець не є членом біржі, а неповнолітні діти й не можуть ними бути. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Позивач, посилаючись на те, що при укладенні спірного договору сторонам пояснили, що громадянам надається право на придбання нерухомості на біржових торгах, а угоди укладені на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, про що зазначено також у тексті цього ж договору, звернулась з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Статтями 15, 16 ЦК України (тут і далі чинного станом на час вирішення даної справи в суді) передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Статтею 47 Закону України «Про нотаріат» визначено, що документи, викладені на двох і більше аркушах, що подаються для вчинення нотаріальної дії, повинні бути прошиті у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, а аркуші пронумеровані (крім випадків, коли такі документи видані (отримані) за допомогою єдиних та державних реєстрів, відомості яких обов`язково використовуються нотаріусом під час вчинення нотаріальної дії). Тексти нотаріально посвідчуваних правочинів, заяв, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту посвідчуваних правочинів, повинні бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб та їх ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - без скорочень із зазначенням їх місцезнаходження. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місце проживання та ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Відповідно до статті 1 Закону України «Про товарну біржу» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Статтею 2 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. На товарних біржах здійснюються біржові операції, які повинні відповідати сукупності вимог, установлених статтею 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно з якою угода вважається укладеною на біржі: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Також у ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зазначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»). Вирішуючи спір, суд зауважує, що набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Відповідно до статті 42 ЦК Української РСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Згідно з ст.47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна сторона повністю виконала угоду, яка підлягає нотаріальному посвідченню, але угода нотаріально не посвідчена, то суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення угоди не потрібне. У період укладання оспорюваного договору купівлі-продажу відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (частина перша статті 128 ЦК Української РСР), а відповідно до статті 153 ЦК Української РСР договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що на момент укладення спірного договору сторони керувалися положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало, договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, судом встановлено, що позивачка набула право власності на спірну квартиру на законних підставах. Відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 908 грн 00 коп, однак оскільки прохальна частина позовної заяви не містить клопотання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд приходить до висновку залишити за позивачем витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

Outcome: approved