Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

До провадження Богунського районного суду м.Житомира надійшла справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, Богунського відділу Державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову позивач зауважує, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 17.02.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1511, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» заборгованості за кредитним договором від 31.10.2013 року в сумі 62 081,39 грн. та 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Позивач зазначає, що порядок вчинення нотаріальних дій врегульовується положеннями Закону України «Про нотаріат», іншими підзаконними нормативними актами, в тому числі Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до якої встановлювалась можливість здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Перелік документів у попередній редакції, яка фактично відновила свою законну силу внаслідок прийняття судового рішення, не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на договорах, що не посвідчувались нотаріально. На думку позивача, відповідні обставини, з урахуванням існування спору щодо розміру заборгованості, виключають можливість вчинення виконавчого напису як виконавчого документа, заснованого за своєю природою на безспірності вимог стягувача. З огляду на викладене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] , відшкодувати судові витрати. Ухвалами суду від 21.01.2022 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників, забезпечено позов шляхом зупинення примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено наступні обставини. Між позивачем [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» 31.10.2013 року укладено договір про надання кредиту, за умовами якого банк зобов`язався для потреб позичальника [PERSON] надати кредит за допомогою платіжної картки Visa у готівковій або безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов`язався своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом. Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 17.02.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1511, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» як правонаступника АТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором від 31.10.2013 року, обрахованої за період з 09.02.2018 року по 08.02.2021 року, в сумі 62 081,39 грн. Згідно виконавчого напису з боржника також стягнуто 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Напис видано на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до ст.ст. 87-88 закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу неможливості застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог, суд виходить з передбачених положеннями ст. 2 ЦПК України принципів цивільного судочинства, що полягають, зокрема, у змагальності сторін , диспозитивності. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення нотаріально посвідченої угоди між фінансовою установою та позивачем із покладенням на останнього зобов`язання з повернення грошової суми. Надаючи оцінку всім доказам у взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в обгрунтування заявлених вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є достатніми для визнання таких вимог виправданими, а тому, з огляду на вищезазначені порушення, допущені при вчиненні виконавчого напису, яким суд вважав необхідним надати оцінку у їх повній сукупності, позов у відповідній частині підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача суму судового збору, оплата якого підтверджена відповідними квитанціями.

Outcome: approved