Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради, треті особи: [PERSON] та [PERSON] про визнання права приватної власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову вказує, що 29.06.2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Аллою Михайлівною була відкрита спадкова справа № 26/2017 після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , та на підставі заяви спадкоємця [PERSON] про прийняття спадщини по заповіту, посвідченої державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Корчемною М. В. 23.08.2007 року за реєстровим №63, проведено реєстрацію у Спадковому реєстрі за № 48233823. В подальшому, 08.10.2020 року їй (позивачці) було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що складається з 37/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . Іншими співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON] , якій належить 33/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прибудови, та [PERSON] , якому належить 3/10 частини житлового будинку з відповідною частиною прибудови. Також, позивачка вказує, що заповіт, померлим [PERSON] було складено лише на житловий будинок, а про земельну ділянку площею 0,0252 га (кадастровий номер 7110136400:03:029:0057), на якій розташований цей житловий будинок, у заповіті не було загадано. Відтак, вона (позивачка) звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, і як було встановлено нотаріусом, інших спадкоємців у померлого [PERSON] не було. Однак, 11.12.2020 року приватним нотаріусом Степаненко А. М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено їй (позивачці) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому, вона (позивачка) змушена була звернутись до суду з даним позовом, та просить визнати за нею - [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0252 га, кадастровий номер 7110136400:03:029:0057, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскілки вважає, що вона на підставі ст. 120 ЗК України та ст. 328 ЦК України, разом з переходом права власності на будинок має і право на земельну ділянку під ним. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 09.04.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Черкаської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права приватної власності на земельну ділянку та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження і відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.05.2021 року витребувано у Другої Черкаської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . В подальшому, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.07.2021 року витребувано у Першої Черкаської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , а також витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Алли Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси, занесеною до протоколу судового засідання від 16.09.2021 року, проведено заміну третьої особи [PERSON] , який помер [INFO] , на його спадкоємців: [PERSON] та [PERSON] . 12.10.2021 року на виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. була надана суду копія спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.10.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі: просила визнати за нею - [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0252 га, кадастровий номер 7110136400:03:029:0057, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] - адвокат Геращенко Л.Г. та третя особа [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] про визнання за нею права приватної власності на земельну ділянку площею 0,0252 га, кадастровий номер 7110136400:03:029:0057, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] не заперечували. В судове засідання представник відповідача - Черкаської міської ради не з`явився, однак, попередньо представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання від 23.12.2021 року про розгляд справи без участі представника Черкаської міської ради, в якому одночасно вказав, що відповідач при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але до початку судового засідання подала до суду заяву від 22.02.2022 року, в якій просила розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали цивільної справи № 711/2211/21, матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд приходить до наступного висновку. Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини права на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 статті 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В ході розгляду справи було встановлено, що [INFO] помер гр. [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22.02.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно яке належало останньому на момент смерті, а саме на 37/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , а також на земельну ділянку, площею 0,0252 га, кадастровий номер 7110136400:03:029:0057, площею 0,0252 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного домоволодіння по [ADDRESS] є треті особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] 29.06.2017 року звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] по заповіту, складеному останнім 23.08.2007 року на її (позивачки) ім`я. Тоді ж, 29.06.2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. була заведена спадкова справа № 26/2017 після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] на підставі заяви спадкоємиці [PERSON] про прийняття спадщини від 29.06.2017 року. 08.10.2020 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. позивачці [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого позивачка [PERSON] успадкувала від [PERSON] 37/100 часток у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] . В подальшому, позивачка зареєструвала своє право власності на 37/100 часток вищевказаного домоволодіння. Вказане стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.10.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 221, 223 том 1). Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. від 11.12.2020 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер 7110136400:03:029:0057, площею 0,0252 га після смерті [PERSON] , оскільки спадкоємцем не надано документів, які б підтверджували родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем, які є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому, позивачка [PERSON] і звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку на підставі ст. 120 ЗК України та ст. 328 ЦК України та посилаючись на те, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить і право власності на земельну ділянку, що знаходиться під ним. Також, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] на підставі рішення четвертої сесії Черкаської міської ради від 20.12.2013 року № 4-301 була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,0252 га, кадастровий номер 7110136400:03:029:0057 по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарских будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку 21.12.2018 року було зареєстровано за останнім в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13, 12). Таким чином, на час відкриття спадщини та на даний час єдиним власником земельної ділянки площею 0,0252 га, кадастровий номер 7110136400:03:029:0057, яка знаходиться по [ADDRESS] та на якій знаходиться успадкована позивачкою [PERSON] частина (37/100 часток) житлового будинку з надвірними спорудами, є [PERSON] . На теперішній час, позивачка будучи власником 37/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , позбавлена можливості вирішити питання щодо переходу до неї права власності на спірну земельну ділянку, оскільки колишній власник земельної ділянки помер. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу superficies solo cedit - збудоване на землі слідує за нею. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 461/2328/16-ц (провадження № 61-42538св18). Таким чином, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено правочином. Таким чином, аналізуючи викладене вище, беручи до уваги відповідні позиції Верховного Суду, враховуючи відсутність заперечень від відповідача Черкаської міської ради з приводу заявлених позовних вимог та згоду на їх задоволення від третіх осіб у справі - [PERSON] та [PERSON] , які є співвласниками вищевказаного домоволодіння, суд приходить до висновку, що [PERSON] набувши право власності на 37/100 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, набула також і право власності на земельну ділянку, площею 0,0252 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7110136400:03:029:0057, що розташована по [ADDRESS] , тому зазначений позов [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved