Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Що залишилися після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв син- чоловік позивачки [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавицею, однак не оформивши своїх спадкових прав, помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина - позивачка [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] 29 жовтня 2021 року позивачка та діти [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, який посвідчений нотаріусом. Проте нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Тому просить визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить судові витрати залишити за нею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися. Подали до суду заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнають. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 153/2021, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.12). був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина [PERSON] шляхом вступу в управління, володіння та нагляду за спадковим майном (а.с.16). Але не оформивши своїх спадкових прав, померла [INFO] (а.с.13). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.15). [INFO] помер [PERSON] (а.с.14). Спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] (а.с.11) та діти: [PERSON] (а.с.38) та [PERSON] (а.с.34), як спадкоємці за законом першої черги, шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про що подали заяви нотаріусу (а.с.46 зворот, 57, 58). Договором про поділ майна від 29 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Бабич Н.Г., житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельні ділянки загальною площею 0,81 га перейшли на праві приватної власності позивачці [PERSON] (а.с.17-18). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. Таким чином судом встановлено, що позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Про що нотаріусом винесена відповідна постанова (а.с.19). Випискою з погосподарської книги № 1 на 1996-2000 роки по с.Синове Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області (а.с.20) підтверджується право [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачкою виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу по [ADDRESS] (а.с.21-27). Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивачки виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із заяви, поданої до суду вбачається, що відповідачами позовні вимоги визнаються в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачкою [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Клопотання позивачки про залишення судових витрат за нею задовольнити.

Outcome: approved