Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до АТ «Банк Кредит Дніпро». В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що між сторонами укладено Договір від 13.11.2019 року №22037000220076. Загальний розмір кредиту складає 74\~400,00 грн., що включає страховий платіж. Позивач стверджує, що обов`язки за кредитним договором виконує відповідно до графіку погашення заборгованості. Однак з графіку щомісячних платежів видно, що до сум, які підлягають сплаті, включається комісія, яку [PERSON] вважає незаконною. Враховуючи викладене, позивач просить визнати пункт 1.2 вказаного кредитного договору недійсним з застосуванням наслідків недійсності правочину та здійснити зарахування грошових коштів, як плату за розрахункове касове обслуговування в рахунок погашення суми тіла кредиту. Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог 29 березня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де АТ «Банк Кредит Дніпро» позовні вимоги не визнає у повному обсязі і вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного. 13.11.2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" укладений кредитний договір № 22057000220076. У Пункті 1.2. кредитного договору визначені основні умови видачі кредиту: сума кредиту, строк користування кредитними коштами, розмір процентів за користування кредитними коштами, розмір комісії та інші істотні умови кредитного договору. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором і надав позивачу кредитні кошти в повному обсязі. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором і з квітня 2020 року перестала сплачувати заборгованість за кредитом, процентами та комісією. Позивач вважає незаконними умови Кредитного договору в частині встановлення плати за обслуговування кредиту, а також вважає умови кредитного договору несправедливими. Проте відповідно до п.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Дана ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» чітко передбачає законність комісії за користування кредитом тому посилання позивача на ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є недоречними. Укладаючи кредитний договір, Клієнт також підписав заяву-згоду, якою відповідно до ст. 642 Цивільного кодексу акцептує публічну пропозицію АТ «Банк Кредит Дніпро» на укладення договору і беззастережно приєднується до умов договору та в повному обсязі, з урахуванням умов надання послуг. Крім того, Позичальник у подальшому виконував умови Кредитного договору та сплачував відповідні кошти. Позивач була обізнана з реальною річною процентною ставкою та загальною вартістю Кредиту, в який також входила комісія за розрахунково-касове обслуговування. Отже, позивач визнавала своїми діями умови договору, а в подальшому відмовляється виконувати умови договору. 06 квітня 2021 року від відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» надійшов зустрічний позов. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13 листопада 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22037000220076. Відповідно до кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 74 40,00 грн у тимчасове платне користування строком на 60 місяців, а [PERSON] зобов`язалась сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця частками, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,001% та у розмірі 56 % за простроченими процентами, а також щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту у розмірі 5 % від суми кредиту і повністю повернути кредит до 13 листопада 2024 року. 01 червня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої збільшено суму кредиту до 81\~535, 39 грн., змінено строк повернення кредиту до 13.05.2024 року та змінено розмір комісії за обслуговування кредиту до 1,99% від суми виданого кредиту. Банк виконав свої зобов`язання і надав відповідачу кредитні кошти у повному обсязі, відповідно до умов кредитного договору. [PERSON] не виконує свої зобов`язання з липня 2020 року, чим допустила порушення умов договору. Станом на 22 березня 2021 року заборгованість [PERSON] становить 84\~993, 48 грн., яку АТ «Банк Кредит Дніпро» просить стягнути на свою користь та стягнути суму сплаченого судового збору. Позиція позивача стосовно заявленого зустрічного позову 19 серпня 2021 року від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, де вона заперечує проти задоволення позову. Посилається на те, що АТ «Банк Кредит Дніпро» у позові не обґрунтовує суму заборгованості за кредитом у розмірі 84\~993, 48 грн., не надано розрахунку заборгованості по основному боргу та відсоткам, не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. [PERSON] вказує, що АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором лише у 2021 році, нарахувавши за період з дати порушення виконання зобов`язання до дати звернення з позовною заявою до суду проценти. [PERSON] просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Позиція відповідача за первісним позовом на заперечення позивача стосовно зустрічного позову 20 вересня 2021 року надійшла відповідь на відзив, де АТ «Банк Кредит Дніпро» не погоджується із позицією відповідача за зустрічним позовом. У відзиві [PERSON] вказує, що, на її думку, позивач не надав доказів видачі кредиту, але не спростовує факту укладання кредитного договору та отримання кредиту. Факт отримання кредитних коштів підтверджується виписками про рух коштів по банківських рахунках відповідача. Зокрема у виписці про рух коштів по рахунку № [NUMBER] , що належить відповідачу, вказується, що банком перераховані кредитні кошти у розмірі 74 400,00 грн. згідно кредитного договору. Також факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості. Із кредитних коштів [PERSON] 13.11.2019 року отримала готівкою у касі банку 52 300,00 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки № 95. Сума у розмірі 14 400,00 грн. була перерахована 13.11.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» як страховий платіж [PERSON] відповідно до договору добровільного страхування, укладеного між [PERSON] та страховою компанією. У п.1.1 Кредитного договору передбачено, що Клієнт доручає банку в порядку договірного списання здійснити перерахування коштів у розмірі 14 4000,00 грн. страховій компанії. Факт перерахування коштів підтверджується меморіальним ордером № 10929 від 13.11.2019 року. Решта суми в розмірі 7 700,00 грн. залишалася на рахунку відповідача [PERSON] і в подальшому були списані банком у рахунок погашення заборгованості за кредитом, в порядку договірного списання. У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказує, що начеб то АТ «Банк Кредит Дніпро» не надав доказів надання їй інформації про тарифи, тощо. Дане твердження також не відповідає дійсності. АТ «Банк Кредит Дніпро» розроблений та запропонований клієнтам Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», який є публічним договором. 13 листопада 2019 року [PERSON] надано заяву-згоду № 1142763 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб. Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» розміщений на офіційному сайті АТ «Банк Кредит Дніпро» за адресою: https://creditdnepr.com.ua/ru/usloviya-i-pravila/chastnym-klientam/universalnyy-dogovor-bankovskogo-obsluzhivaniya-chastnym-klientam/arhiv-udbo і будь яка особа має вільний доступ до цього документу. Перед видачею кредиту Банк повідомив Відповідачу всю необхідну інформацію щодо сукупної вартості витрат за споживчим кредитом в тому числі реальної річної відсоткової ставки (розрахованої за методикою Постанови НБУ № 49, що включає чисту суму кредиту, щомісячні платежі та періоди оплат). Вказані суми зазначені і в Паспорті споживчого кредиту, примірник якого підписаний Відповідачем перед підписанням Кредитного договору та отриманням Кредиту. Відповідач підтвердила (проставляючи підпис на документах), що отримала усю необхідну інформацію щодо умов Кредитного договору та погодилася з ними. Жодних порушень діючим нормативно-правовим актам та Кредитному договору з боку Банку здійснено не було. Правомірність включення до умов Кредитного договору комісій за обслуговування передбачено, як загальними так спеціальними нормами права. Крім того, АТ «Банк Кредит Дніпро» не пропущений строк на звернення до суду із відповідним позовом. Заперечення на відповідь на відзив 12 жовтня 2021 року [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив, де вказала, що при підписанні договору останній не повідомлено про наявність кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача, типу відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, строк на який кредит може бути одержаний, варіанти повернення кредиту, податковий режим сплати відсотків, позитивні та негативні аспекти пропонованих схем кредитування. Вважає, що кредитний договір укладений між сторонами № 22037000220076 є таким, що порушує права [PERSON] , як споживача, та підлягає визнанню недійсним. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року зустрічну позовну заяву відповідача Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором об`єднано в\~одне провадження\~з первісними\~позовними вимогами [PERSON] . Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку розгляду справи по суті подала клопотання про розгляд справи без участі позивача. Представник відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» - Лук`яненко К.Г. у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи по суті подав заяву про розгляд справи за відсутності представника товариства. Обставини справи, що встановлені судом 13.11.2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] укладено кредитний договір № 22057000220076. Відповідно до кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 74 40,00 у тимчасове платне користування строком на 60 місяців, а [PERSON] зобов`язалась сплачувати заборгованість за кредитом щомісяця частками, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,001% та у розмірі 56% за простроченими процентами, а також щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту у розмірі 5 % від суми кредиту і повністю повернути кредит до 13 листопада 2024 року. 01 червня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої збільшено суму кредиту до 81\~535, 39 грн., змінено строк повернення кредиту до 13.05.2024 року та змінено розмір комісії за обслуговування кредиту до 1,99% від суми виданого кредиту. Банк виконав свої зобов`язання і надав відповідачу кредитні кошти у повному обсязі, відповідно до умов кредитного договору. Станом на 22 березня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 84\~993, 48 грн., з яких 65\~052, 19 грн. залишок строкового кредиту, 10\~205, 99 грн. залишок простроченого кредиту, 9\~735, 30 грн. заборгованість за комісією. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 1 статті 215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Частиною першою статті 230\~ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину. У статтях 3, 6, 203, 626, 627, 628 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів, як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). При цьому вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». До договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Установлено, що 13 листопада 2019 року [PERSON] надано заяву-згоду № 1142763 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (а.с. 49). Перед видачею кредиту Банк повідомив Відповідачу всю необхідну інформацію щодо сукупної вартості витрат за споживчим кредитом, в тому числі реальної річної відсоткової ставки (розрахованої за методикою Постанови НБУ № 49, що включає чисту суму кредиту, щомісячні платежі та періоди оплат). Вказані суми зазначені і в Паспорті споживчого кредиту, примірник якого підписаний Відповідачем перед підписанням Кредитного договору та отриманням Кредиту. Відповідач підтвердила (проставляючи підпис на документах), що отримала усю необхідну інформацію щодо умов Кредитного договору та погодилася з ними. Оскільки, підписуючи договір, позичальник погодився зі всіма його умовами, та враховуючи те, що позивач мала можливість та час ознайомитися з ними на офіційному сайті, суд вважає, що посилання позивача про ненадання відповідачем інформації, яка стосується наданих фінансових послуг, є безпідставним. Суд вважає, що доводи позивача щодо не узгодження сторонами істотних умов Кредитного договору ґрунтуються виключно на припущеннях позивача і спростовуються самим змістом Договору. Перевіривши доводи позивача щодо незаконності встановлення Банком комісії із посиланням на положення ст. ст. 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" в редакції, яка була чинна на час укладення кредитного договору від 13 листопада 2019 року передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". З урахуванням положень ст. 3 Закону України "Про споживче кредитування" сфера дії цього Закону поширюється на правовідносини сторін цього спору. Згідно із ч. 2 ст. 8 указаного Закону України "Про споживче кредитування " для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Розмір процентів та щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту (як платіж за додаткові та супутні послуги) був чітко визначений умовами п. 4 кредитного Договору та Графіку платежів. Отже, підстав для визнання недійсним умов пункту 1.2 кредитного Договору в частині встановлення комісії за розрахунково-касове обслуговування кредиту, не встановлено. З урахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для визнання недійсним пункту 1.2. оспорюваного кредитного договору, позивачем не доведено обставин несправедливості умов правочину та вчинення оспорюваного правочину під впливом обману, тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Щодо зустрічного позову. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Банк Кредит Дніпро» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Дослідивши\~матеріали справи,\~надавши об`єктивну\~оцінку зібраним\~доказам у\~справі,\~та враховуючи\~ті обставини,\~що зобов`язання\~ [PERSON] ,\~які виникли\~внаслідок укладення\~відповідного договору\~з банком,\~не виконано,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~щодо стягнення\~з позичальника\~загальної суми\~заборгованості за кредитним договором 84 993, 48 грн., з яких 65 052, 19 грн. залишок строкового кредиту, 10 205, 99 грн. залишок простроченого кредиту, 9 735, 30 грн. заборгованість за комісією. Доводи позивача стосовно неправильності нарахування процентів, комісії, їх розміру жодними доказами не підтверджені, розмір заборгованості не спростований. Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем за зустрічним позовом АТ «Банк Кредит Дніпро» сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2101 від 25 березня 2021 року (а.с.62). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із [PERSON] на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягають судові витрати у розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved