Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Тячівський районний центр зайнятості в особі директора - Кушілка Василя Васильовича, звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22 грудня 2020 року [PERSON] , звернувся до Тячівського районного центру зайнятості, з метою пошуку роботи. 15 січня 2021 року [PERSON] надано статус безробітного відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" та призначено допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу понад 10 років, в розмірі 70 % середньої заробітної плати, (270 к.д.) згідно ч. 1 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 16 липня 2021 р. фахівцем прийнято рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та припинення реєстрації з 01.06.2021 р, в зв`язку з невідвідування без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів. За результатами обміну з Пенсійним фондом України про періоди зайнятості особи було виявлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Закарпатська продовольча компанія» код ЄДРПОУ 36908634 з 28.01.2021 р. по 09.03.2021 р., тобто під час перебування на обліку в центрі зайнятості. З отриманої від ТОВ «Закарпатська продовольча компанія» на запит інформації за № 188 від 07.07.2021 р. підтверджено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з товариством з 28.01.2021 р. по 09.03.2021 р. При цьому в період, з 22.12.2020 р. по 01.06.2021 р. даний безробітний перебував на обліку в Тячівському районному центрі зайнятості та отримував виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2009 р. № 60/62 22.07.2021 р. заступником начальника відділу взаємодії з роботодавцями та юрисконсультом Мацолою С.В. проведено розслідування страхового випадку, за результатами якого складено Акт розслідування страхових випадків № 16 від 22.07.2021 р. Згідно цього акту встановлено, що [PERSON] дійсно перебував у трудових відносинах з товариством з 28.01.2021 р. по 09.03.2021 р. та не мав права на отримання виплати допомоги по безробіттю з 28.01.2021 р. Таким чином, представник позивача стверджує що отримана відповідачем допомога по безробіттю за період з 28.01.2021 р. по 31.05.2021 р. в сумі 12675,20 грн., підлягає поверненню у зв`язку з цим 23 липня 2021 р. директором центру зайнятості видано наказ за № 73 «Про повернення коштів, незаконно виплаченої допомоги по безробіттю громадянину [PERSON] ». В позові також зазначають, що на виконання даного наказу юрисконсультом Мацолою С.В. 23 липня 2021 р. направлено лист - повідомлення [PERSON] щодо повернення допомоги по безробіттю в сумі 12675,20 грн. з повідомленням про вручення. 03 вересня 2021 року відповідачу також направлено претензію про повернення допомоги по безробіттю (з повідомленням про вручення), однак у вказаний термін суму заборгованості не погашено. Посилаючись на вищенаведене, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Тячівського районного центру зайнятості допомогу по безробіттю в розмірі 12675 гривень 20 копійок та 2270 гривень судового збору. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, та надав до суду клопотання в якому просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив, відзиву не подавав, а також те, що представник позивача надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Із заяви про надання статусу безробітного встановлено, що [PERSON] 15 січня 2021 року звернувся до Тячівського районного центру зайнятості з метою отримання статусу безробітного. У вказаній заяві зазначив, що він не має заробітку та ознайомлений з правами і обов`язками безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. Також відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» проінформований про обробку персональних даних з метою здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття ( а. с. 15). Відповідно до заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю від 15 січня 2021 року [PERSON] подав заяву до Тячівського районного центру зайнятості про призначення йому виплати допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 8-го дня після реєстрації або з дня поновлення статусу безробітного 15 січня 2021 року. Також [PERSON] ознайомлений з умовами і тривалістю призначення допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (а. с. 16). Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №16 від 22.07.2021 року, листа Директора ТОВ «Закарпатська продовольча компанія» №188 від 07.07.2021 року, наказу №3-П про прийняття на роботу від 27.01.2021 року , Наказу №15-з про припинення трудового договору від 09.03.2021 року та скрінштів інформації Пенсійного фонду України, [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Закарпатська продовольча компанія» код ЄДРПОУ 36908634 з 28.01.2021 р. по 09.03.2021 р., тобто під час перебування на обліку в центрі зайнятості. (14, 19-22) Факт виплаченої [PERSON] допомоги по безробіттю за період з 28.01.2021 року по 31.05.2021 року підтверджується довідкою Державного центру зайнятості від 26.11.2021 року, згідно якої підтверджено те, що у вказаний період [PERSON] було сплачено 12675 гривень 20 копійок. (а.с. 17) Згідно наказу Тячівського районного центру зайнятості № 73 від 23 липня 2021 року [PERSON] , повідомлено про повернення незаконно виплаченої допомоги по безробіттю за період з 28 січня 2021 року по 31 травня 2021 року в сумі 12675,20 грн. протягом 15 календарних днів з дня отримання даного повідомлення. Даний лист ним отримано 5.08.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №9050000958301. (а.с. 11-12) 3 вересня 2021 року Тячівським районним центром зайнятості направлено [PERSON] претензію про повернення допомоги по безробіттю за №968/713.1-13, яку отримано відповідачем 18.09.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором за №9050001005855 (а.с. 13) Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та пов`язуються з початком настання безробіття, тобто, наданням особі статусу безробітного. Згідно п. 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Пунктом 1 ч.1 ст. 4 цього ж Закону встановлено, що до зайнятого населення належать зокрема, особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до пунктів 1 та 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи або встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послу. Відповідно до абзацу 19 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 р. № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України Про зайнятість населення». Отже, наведені норми закону пов`язують припинення виплати допомоги по безробіттю з виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Тобто встановлення такого факту є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1533-ІІІ є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015року у справі №21-20а15 та він має враховуватися судами згідно Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] , з 28.01.2021 року був зайнятою особою та отримував заробітну плату, не повідомивши про цю обставину Тячівський районний центр зайнятості, чим порушив ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», він не мав права на отримання допомоги по безробіттю з цього часу. Ураховуючи наведене, позов щодо стягнення з відповідача незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю на загальну суму 12675,20 гривень є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 2270,00 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved