Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

02.02.2022 позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтував так. Згідно Наказу № 85 від 05.11.2021 позивача відсторонено від роботи на підставі ст.46 КЗпП України, ч.2 ст. 12 ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб", наказу МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 та п.41-6 Постанови КМУ № 1236. Позивач вважає, цей наказ незаконним, таким, що підлягає скасуванню, бо такий суперечить ст. 19, ст. 22, ст. 28 Конституції України, ст. 46 КЗпП. За цих підстав позивач просить поновити його на роботі та вирішити питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно ухвали судді Кривки В.П. Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.02.2022 прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву та ухвалено розгляд справи провести протягом 60 днів з дня винесення ухвали суду про відкриття провадження у справі. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін від позивача та відповідача до суду не надходили. Представником відповідача в особі директора Торунського ЗЗСО Ігор Боднар ухвалу суду та позов [PERSON] отримав 10.02.2022. Відзив на позов суду не подав. Натомість надав суду письмове пояснення, згідно якого станом на 28.10.2021 троє працівників навчального закладу, в тому числі і водій шкільного автобуса [PERSON] , які не подали сертифікати, були попереджені про необхідність вакцинації. Станом на 05.11.2021 усі працівники Торунського закладу освіти , крім [PERSON] , подали сертифікати про вакцинацію від COVID-19. За цих підстав було видано наказ № 85 від 05.11.2021 "Про відсторонення від роботи". Відповідачем додано до письмових пояснень такі документи: повідомлення № 3 від 29.10.2021 "Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19", Акт № 1 від 29.10.2021, Акт № 2 від 05.11.2021, Наказ № 89 від 29.10.2021 "Про створення комісії для фіксації акту про відмову від підпису", Наказ № 92 від 05.11.2021 "Про створення комісії для фіксації акту про відмову від підпису" . Позивач [PERSON] станом на час розгляду справи в суді додаткових доказів на ствердження обставин зазначених у позові суду не подав, від заявленого позову не відмовився. Відповідач в особі відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позов [PERSON] отримав 18.02.2022. Станом на 25.03.2022 відзив на позов не подав, строк для подання відзиву сплив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зокрема докази додані позивачем до позову, письмові пояснення представника Торунської ЗЗСО та подані ним у справу докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід задоволити частково з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно перебуває у трудових відносинах з навчальним закладом - Торунський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Міжгірської селищної ради. Ці обставини сторонами не оспорюються. Згідно Наказу № 85 від 05.11.2021 директора Торунського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Міжгірської селищної ради Ігор БОДНАР, позивача [PERSON] , водія шкільного автобуса, відсторонено від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати. Підстава: повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 29.10.2021 № 3; акт від 29.10.2021 про відмову у підписі про ознайомлення. Пунктами "а", "б" ст.10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян, у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Відповідно ч.1 ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших передбачених законодавством випадків належить відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Відсторонення працівника від роботи є призупиненням з ним трудових відносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою. Тимчасове увільнення працівника від виконання трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи, на умовах та з підстав, встановлених законодавством, є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам. Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників, або поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених робіт. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 року №2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники: 1) центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2) місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3) закладів вищої, післядипломної, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальної, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форм власності; 4) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади; 5) установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів; 6) підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року №83. Під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням чи відмовою від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Пунктом 416 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яка набрала чинності з 08.11.2021 року, на керівників державних органів, керівників підприємств, установ та організацій покладено обов`язки забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком №2153; 2) відсторонення від роботи працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19, яких визначено переліком № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, згідно з статтею 46 КЗпП України, ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, що виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяти до відома, що на час відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням ч.1 ст.94 КЗпП України, ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» та ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу». Відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються. Строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень, згідно закону. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом, розпорядженням про відсторонення від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу, розпорядження або поставити свій підпис на наказі, розпорядженні, керівник має скласти акт про відмову працівника ознайомитися з документом. На період відсторонення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Верховний Суд в постанові від 17.04.2019 року у справі №682/1692/17 дійшов висновку, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами особи, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим. У постанові від 10.03.2021 року у справі №331/5291/19 Верховний Суд зазначив, що згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю в Україні. Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні безпеки життя і здоров`я її громадян. ЄСПЛ в рішенні від 15.03.2012 року у справі «Соломахін проти України» (заява №24429/03) сформулював правовий висновок, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції право на повагу до приватного життя особи, що включає фізичну та психологічну недоторканність особи. Порушення фізичної недоторканності заявника можна вважати виправданим для дотримання цілей охорони здоров`я населення та необхідності контролювати поширення інфекційного захворювання. З аналізу вищенаведеного вбачається, що відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 року до усунення причин, що зумовили таке відсторонення, є законним і правомірним. Однак, Наказом Міністерства охорони здоров`я від 25 лютого 2022 року № 380, зареєстрованим в Міністерстві Юстиції України 26.02.2022 року за № 256/37592, зупинено дію наказу МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням", до завершення воєнного стану в Україні. Наказ МОЗ від 25.02.2022 року № 380 набрав чинності 01.03.2022 року (опублікований в бюлетні "Офіційний вісник України" від 01.03.2022 року за № 17). Отже, дію наказу МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням" зупинено до завершення воєнного стану в Україні. Стороною відповідача не подано суду доказів про поновлення позивача на роботі починаючи з 01.03.2022 до завершення воєнного стану в Україні, на виконання вимог Наказу МОЗ від 25 лютого 2022 року № 380. За цих підстав позивач має бути поновлений на роботі починаючи з 01.03.2022 на період воєнного стану в країні. З огляду на вищенаведене та встановлені судом у справі обставини, оцінивши докази надані позивачем на ствердження обставин наведених ним у позові, докази надані стороною відповідача, суд приходить до висновку, що в позов [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід задовольнити частково. Відповідно до положень статті 430 ч.1 пункти 2,4 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на роботі. Позивач при зверненні до суду неоплачував позов судовим збором, з підстав що має передбачену законом пільгу щодо сплати судового збору в трудових справах за позовом про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Отже, судові витрати у виді судового збору в сумі 996,20 грн слід покласти на відповідачів, згідно п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: partial