Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Володимирецька селищна рада Вараського району Рівненської області про встановлення факту проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , народилася в с. Лозки Володимирецького району Рівненської області. Прізвище « [PERSON] » заявниця отримала після реєстрації шлюбу з [PERSON] , який було зареєстровано 01 вересня 1990 року, про що зроблено запис № 12. Починаючи з дня народження по [INFO] заявниця була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Ще до моменту реєстрації шлюбу, а саме з 01 червня 1990 року [PERSON] , стала проживати в [ADDRESS] у будинку батьків свого майбутнього чоловіка, так як було прийнято рішення про одруження. [INFO] народився старший син [PERSON] , а [INFO] народився молодший син [PERSON] . В період вагітності та після народження дітей [PERSON] , продовжувала проживати в [ADDRESS]. Діти після народження були зареєстровані та проживали в [ADDRESS] по 31 грудня 1995 року включно. Будучи в відпустках по народженню дітей та по догляду за ними, заявниця рахувалась на роботі в Кузнецовському хлібозаводі, що підтверджується копією трудової книжки. В той час [PERSON] , отримала ліжкомісце в кімнаті в гуртожитку в місті Кузнецовськ Рівненської області, тобто за місцем роботи. Тому з 09.12.1986 року заявниця була зареєстрована в м. Кузнецовськ (нині - місто Вараш). 05.11.1993 року заявниця змінила місце реєстрації в м. Кузнецовську, що підтверджується довідкою № 4121-03 від 14.12.2021 року, копія якої додається. Водночас, у період з 01 червня 1990 року і до 31 жовтня 1995 року, (тобто до того моменту, коли заявниці потрібно було виходити на роботу з декретної відпустки по догляду за другою дитиною, - фактично заявниця продовжувала проживати в [ADDRESS], де здійснювала догляд за дітьми. У місто Кузнецовськ [PERSON] , з дітьми фактично переїхали на проживання на початку листопада 1995 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] , проживала в [ADDRESS] та в [ADDRESS], які віднесені до зони гарантованого добровільного відселення, у квітні 1995 року їй було видано посвідчення громадянина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Також заявниця зазначає, що на даний час коли виникла необхідність в оформлені різного роду документів для отримання різних компенсацій та пільг виявилося, що у неї немає документального підтвердження проживання саме у вищенаведений період в [ADDRESS]. Заявниці необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року було відкрито провадження по даній справі. Заявниця [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в [ADDRESS] згідно паспорта серії [NUMBER] . Починаючи з дня народження по [INFO] заявниця була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], що підтверджується довідкою яка видана Рафалівською селищною радою від 14.12.2021 року № 1196. Також судом встановлено, що в період вагітності та після народження дітей [PERSON] , продовжувала проживати в [ADDRESS], та діти після народження були зареєстровані та проживали в [ADDRESS] по 31 грудня 1995 року включно, що підтверджується довідками № 768 та № 769, які видані Володимирецькою селищною радою 14.12.2021 року. З 09.12.1986 року заявниця була зареєстрована в м. Кузнецовськ (нині - місто Вараш). що підтверджується довідкою яка видана відділом реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 14.12.2021 року № 4122-03. 05.11.1993 року [PERSON] , змінила місце реєстрації в м. Кузнецовську, що підтверджується довідкою № 4121-03 від 14.12.2021 року. Свідки [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяви в яких вказали, що підтверджують факт проживання заявниці [PERSON] , [ADDRESS], з 01 червня 1990 року по 31 жовтня 1995 року включно. Також матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією 07 квітня 1995 року, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання [PERSON] , в зоні гарантованого добровільного відселення. У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року [ADDRESS] віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. З наведеного вбачається, що Лозківською сільською радою погосподарський облік було проведено з порушенням вимог, відомості про дату проживання [PERSON] , на території сільської ради, чим на даний час порушені її права на отримання різного роду компенсацій та пільг. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність документального підтвердження проживання заявниці у [ADDRESS] в певний період, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала в зазначеному населеному пункті в зазначений період. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці [PERSON] , в [ADDRESS], яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, з 01 червня 1990 року по 31 жовтня 1995 року включно. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту проживання породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг. Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved