Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

У грудні 2019 року позивач [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах малолітньої дочки [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, мотивувавши свої вимоги тим, що 5 липня 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір № 030.29-50/297-С про надання відновлювальної кредитної лінії за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 156 000 дол. США з кінцевим терміном повернення до 07.07.2022 року зі сплатою 13,55%. З метою забезпечення виконання вказаного зобов`язання 05.07.2007 між [PERSON] і АТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 030.29-50/297-С, за яким боржник передала в іпотеку садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, призначену для ведення садівництва, що належали іпотекодавцеві на праві приватної власності. [PERSON] , яка була позичальником і іпотекодавцем по зазначеним вище договорам, померла [INFO] . [INFO] син померлої повідомив відповідача про смерть позичальниці. Дочка [PERSON] , в інтересах і від імені якої вона діє - [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON] . З автоматичної системи виконавчих проваджень дізналася, що приватним виконавцем Кісельовою В.В. 05.06.2019 року відкрито виконавче провадження № 59276562, про примусове виконання виконавчого напису № 24214 від 31.10.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чуловським В.А., в якому Боржником є покійна [PERSON] , стягувачем АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк». Вказує, що випадково дізналась про те, що на 13.09.2019 призначені прилюдні торги з продажу арештованого майна, а саме: вищевказані садовий будинок і земельна ділянка, через систему СЕТАМ за номером лоту 388505. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням діючого законодавства, а саме ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. не перевірено безспірність вимог стягувача та наявність доказів належного направлення та отримання боржницею письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису. А тому, просить виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Одночасно зі зверненням до суду з позовом, позивачка подала заяву, якою просила його забезпечити шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом в рамках виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості у розмірі 320 273,29 дол. США. 12 грудня 2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, третій особі для надання пояснень (а.с. 63). Ухвалою від 12 грудня 2019 року заяву [PERSON] законного представника, яка діє від імені та в інтересах малолітньої доньки [PERSON] про забезпечення позову до АТ «Укрсоцбанк» задоволено. Зупинено реалізацію ДП «Сетам» нерухомого майна - садового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки № [NUMBER] , що здійснюється на примусове виконання виконавчого провадження № 59276562 (а.с. 61). У судовому засіданні сторони відсутні. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка і представник відповідача подали клопотання про відкладення справи. Представник АТ «Альфа-Банк» надав клопотання про зміну залученого відповідача на його правонаступника. У підготовчому засіданні 13.04.2021 року присутня представник позивачки - адвокат Нікітіна Т.С., яка заявила клопотання про залучення приватного нотаріуса в якості третьої особи та витребування доказів. Ухвалою від 13 квітня 2021 року клопотання представника позивача і відповідача задоволено. Замінено у справі № 752/25685/19ц за позовом [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] відповідача публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - акціонерне товариство «Альфа-Банк». Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. (а. с. 107). Ухвалою від 13 квітня 2021 року у межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] зобов`язати приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. надіслати на адресу суду поштою засвідчену належним чином копію матеріалів нотаріальної справи на підставі яких 31.10.2017 року було вчинено виконавчий напис за № 24214 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 110). На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. На виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2021 року щодо витребування документів приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А. надав інформацію про те, що на підставі Додатку 45 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.10.2010, ним було складено Акт про вилучення для знищення документів, не віднесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом № 58/11-21 засідання експертної комісії Центрального регіонального управління МЮ від 18.02.2021. На підставі цього Акту, як зазначає третя особа, відбулось знищення документів, на підставі яких вчинялись у 2017 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання (а.с. 119). Приватний нотаріус Чуловський В.А. не скористався своїм правом на подачу пояснень до позову. Представник позивача надала суду заяву про закриття підготовчого засідання. Ухвалою від 01.10.2021 року підготовче провадження у справі закрито (а.с. 122). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 5 липня 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір № 030.29-50/297-С про надання відновлювальної кредитної лінії за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 156 000 дол. США з кінцевим терміном повернення до 07.07.2022 року зі сплатою 13,55%. З метою забезпечення виконання вказаного зобов`язання 05.07.2007 між [PERSON] і АТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 030.29-50/297-С, за яким боржник передала в іпотеку садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, призначену для ведення садівництва, що належали іпотекодавцеві на праві приватної власності (а.с. 16-17, 18-21). [PERSON] , яка була позичальником і іпотекодавцем по зазначеним вище договорам, померла [INFO] , що підтвержується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 24214, яким запропоновано стягнути на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 030.29-50/297-С від 5 липня 2007 року боржником за яким є [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.05.2016 року по 2017 року. Сума заборгованості складається з: строкової заборгованості - 51214 дол. США; прострочена заборгованість - 89122,27 дол. США; строкова заборгованість по нарахованих % - 1122,69 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих % - 178814,33 дол. США. Загальна сума заборгованості становить 320 273,29 дол. США (а.с. 56). Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кісельовою В.В. 05.06.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59276562, у якому боржником є [PERSON] , стягувачем АТ «Укрсоцбанк» (а.с. 30). Листом приватного виконавця Т.А. Скульської № 164/02-14 від 11 грудня 2019 року підтверджено, що спадкоємцем за спадковою справою щодо майна померлої [INFO] [PERSON] є онука померлої - малолітня особа [PERSON] (а.с. 50). Звертаючись у суд з даним позовом [PERSON] зазначила, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому, вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п.2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 31.10.2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Отже, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та [PERSON] кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду № 158/2157/17 від 15 квітня 2020 року, № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису № 24214 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Як зазначає позивач, письмової вимоги від банку про погашення заборгованості боржниця не отримувала, а відповідач, в свою чергу, не подав суду доказів зворотного. Слід звернути увагу на те, що не отримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Суд позбавлений можливості оцінити документи на підставі яких було здійснено виконавчий напис приватним нотаріусом Чуловським В.А. оскільки останній не надав пояснення та докази, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином переконався у безспірності вимоги кредитора та щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач АТ «Альфа-Банк», як правонаступник АТ «Укрсоцбанк», не подавши відзив на позов, не довів свого права стягувати заборгованість з позивача за укладеним з фінансовою установою договором, та саму суму заборгованості. Крім того, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані. В матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення. Яким чином та виходячи з чого відповідачем нарахована заборгованість, з матеріалів справи не вбачається і таких доказів відповідач суду не надав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, а відтак задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з АТ «Альфа-Банк» необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1152,60 грн

Outcome: approved