Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

06 грудня 2021 року позивач в особі представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначив, що він є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований його син [PERSON] . З 2015 року відповідач з власної волі в будинку не проживає, витрат на його утримання не несе. Реєстрація [PERSON] , в будинку має наслідком порушення прав позивача як власника, негативно впливає на можливість оформити субсидію, у зв`язку з чим позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача адвокат Кошель А.С. не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.6-10) на підставі договору дарування від 19 квітня 2004 року є власником будинку [ADDRESS] (а.с.11-12), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13). Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» від 01 листопада 2021 року, адресної довідки відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18,28). Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму від 01 листопада 2021 року № 497, [PERSON] з 2015 року не мешкає в будинку [ADDRESS] ; його особисті речі в будинку відсутні (а.с.19). Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з власної волі з 2015 року не проживає в будинку [ADDRESS] без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору (а.с.5) слід віднести на відповідача по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved