Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

У квітні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладений договір про споживчий кредит № 16_04, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав кошти в сумі 30000 грн. на 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 квітня 2025 року, з фіксованою процентною ставкою за кредитом в розмірі 56 % річних. Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 30 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з травня 2020 року, в разі порушення строку платежів відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Позивач виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, процентів та пені, яка станом на 22 лютого 2021 року становить суму в розмірі 33490,95 грн., яка складається із: 27000 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 6291,97 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 51,77 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 31,80 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 22,21 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 93,20 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» вищевказану заборгованість за договором про споживчий кредит. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 7 травня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу визначений строк на подання відзиву на позов (а.с. 25-26). В судове засідання 28 березня 2022 року сторони не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 32, 34). Представник позивача направив до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив, просить справу розглядати без його участі (а.с. 36). Відповідач відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23 квітня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладений договір про споживчий кредит № 16_04, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав кошти в сумі 30000 грн. на 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 квітня 2025 року, з фіксованою процентною ставкою за кредитом в розмірі 56 % річних. Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 500 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 30 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з травня 2020 року, в разі порушення строку платежів відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на викладене, вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним договором про споживчий кредит № 16_04 від 23 квітня 2020 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача, як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим договором санкціям. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 22 лютого 2021 року борг відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 33490,95 грн., яка складається із: 27000 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 6291,97 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 51,77 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 31,80 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 22,21 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 93,20 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги те, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, та доказів зворотного з боку відповідача суду надано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання умов договору, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, ЦПК України, суд, -

Outcome: approved