Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

14 липня 2021 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Із позовної заяви вбачається, що Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24.04.2010 р. у розмірі 12600,81 грн. станом на 26.08.2020, яка складається з наступного: 874,79 грн. - заборгованість за кредитом; 9727,15 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 1998,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором та судові витрати. В подальшому АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з уточненою позовною заявою до справи №537/3551/20 про стягнення боргу кредитором спадкодавця до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 1552,45 грн. за кредитним договором № б/н від 24.04.2010 р., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 24.04.2010 року. Позичальник при підписанні анкети - заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», та Пам`яткою клієнта, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В уточненій позовній заяві позивач зазначає, що заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач у даній заяві зазначає, що формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи банку", які згідно до заяви отримані позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Також в уточненому позові зазначено, що 23.04.2010 року позичальником також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". В цій же довідці позичальник власним підписом підтвердив, що "З фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений". Банком, як зазначено у даному позові, на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6200, 00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В процесі користування кредитним рахунком позичальник не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. У даному позові зазначено, що [INFO] позичальник, [PERSON] помер. Позивач посилаючись на норми ст.ст. 608, 1218, 1219, ЦК України зазначив, що за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. В уточненому позові також зазначено, що в процесі розгляду справи судом було встановлено, що правонаступником померлого [PERSON] є [PERSON] . Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 24.04.2010 року становить - 1552,45 грн., яка складається з наступного: 874,79 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 874,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 677,66 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Зоріної Д.О. від 02.12.2020 року у даній справі було відкрите провадження та ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також даною ухвалою відповідачу запропоновано надати до суду відзив на позов, в якому викласти заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2021 року замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Також даною ухвалою [PERSON] запропоновано надати до суду відзив на позов, в якому викласти заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.06.2021 року постановлено матеріали справи за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - передати до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області для розгляду по суті. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. від 16.07.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2021 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, 12.01.2022 року на електронну пошту суду від представника позивача - В.І. Тригубенка надійшло клопотання в якому останній зазначає, що на розгляді суду знаходиться вказана цивільна справа. У зв`язку з відсутністю можливості у представника позивача АТ КБ "Приватбанк" взяти особисто участь у судовому засіданні, просить суд, розглянути справу без присутності представника позивача. Також у даному клопотанні зазначив, що позивач у повному обсязі підтримує позовні вимоги, зазначені в уточненій позовній заяві, та просить суд врахувати докази і факти, наведені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`являється, тому позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву суду не надав. Заяв та клопотань до суду не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 24.04.2010 року [PERSON] і ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали договір у виді Заяви б/н, згідно якого [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім`я пенсійну картку, що підтверджується відповідною відміткою у вказаній заяві. Також у даній заяві зазначено крім пенсійної картки й інший перелік різного типу карток, проте будь які відмітки і в тому числі і щодо певного виду кредитної карти відсутні. Крім цього, вказана заява містить вказівку, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також у цій же заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщенні на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua. Та зазначено, що [PERSON] зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послу, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua. Згідно копії Статуту акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" вбачається, що наказом Мінфіну від 21.05.2018 року № 519 (рішенням єдиного акціонера Банку) було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк". Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк". Також, [PERSON] ознайомлений і підписав 23.04.2010 року довідку про Умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" до договору SAMDN55000033125766, яка містить умови щодо порядку та розміру нарахування заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, а також нарахування неустойки (штрафу та пені). Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) вбачається, що 08.04.2010 року відбувся старт карткового рахунку [NUMBER] . Тобто відкрито рахунок по підписаній заяві б/н від 24.04.2010 року та довідці про Умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" до договору SAMDN55000033125766. Також із вказаної довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) вбачається, що 23.04.2010 року відбулася зміна кредитного ліміту, а саме встановлено кредитний ліміт 250,00 грн. 23.10.2011 року зміна кредитного ліміту, а саме зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн. 19.06.2012 року зміна кредитного ліміту, а саме збільшення кредитного ліміту - 6200,00 грн. 20.06.2012 року зміна кредитного ліміту, а саме зменшення кредитного ліміту - 2000,00 грн. 17.10.2016 року зміна кредитного ліміту, а саме зменшення кредитного ліміту -1710,00 грн. 21.10.2016 року зміна кредитного ліміту, а саме зменшення кредитного ліміту - 1710,00 грн. 24.10.2016 року зміна кредитного ліміту, а саме збільшення кредитного ліміту - 2000,00 грн. 08.03.2018 року зміна кредитного ліміту, а саме зменшення кредитного ліміту - 1300,00 грн. 12.03.2018 року зміна кредитного ліміту, а саме зменшення кредитного ліміту - 1300,00 грн. 22.01.2020 року зміна кредитного ліміту, а саме зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн. Із довідки банку вбачається, що між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] (дата відкриття 08.04.2010, термін дії 04/14); [NUMBER] (дата відкриття 19.06.2012, термін дії 12/15). За даними виписки за договором б/н станом на 18.09.2020 року підтверджується факт користування кредитними картками, зокрема, що відповідач грошові кошти використовував для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, отримував кошти шляхом зняття готівки в банкоматі, здійснював розрахунки через термінали, здійснював погашення заборгованості за наданим кредитом, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу. Відповідно до Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості наданий позивачем після уточнення позовних вимог, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 1552,45 грн., яка складається з наступного: 874,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 874,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 677,66 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про повернення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача також і заборгованість за нарахованими відсотками. Аналізуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24.04.2010 року встановлено, що в ній не зазначено процентна ставка, не вказано і тип кредитної карти, окрім відмітки пенсійна картка, а також вона не містить умов договору про можливість нарахування відсотків, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. АТ КБ "ПриватБанк" пред`являючи вимоги про погашення кредиту просив стягнути заборгованість за тілом кредиту та відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг а також Тарифи розміщені на сайті www://privatbank.ua. На підтвердження позовних вимог позивачем надані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг із Умов надавались для ознайомлення відповідачу та він погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів і Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про можливість нарахування відсотків надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розміщено на сайті банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину договору, який укладено сторонами 24.04.2010 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір і порядок нарахування відсотків. Вказані висновки узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17. Таким чином, зваживши у сукупності подані АТ КБ "ПриватБанк" докази по справі, суд приходить висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише заборгованість за кредитом у сумі 874,79 грн., а решта позовних вимог не підлягають задоволенню, оскільки їх не доведено належними та допустимими доказами, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 1184,45 грн. (2102*874,79/1552,45), що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial