Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

16 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 4,490 га, кадастровий номер 1223281000:02:022:0234, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 10 березня 2012 року між нею та ТОВ "Агро-Віта 2000" було укладено договір оренди, у відповідності до умов якого вона надала ТОВ "Агро-Віта 2000" в строкове, платне користування належну їй вищезазначену земельну ділянку терміном на сім років з моменту державної реєстрації договору, при цьому за п. 4.1 Договору сторони обумовили розмір орендної плати, яким є орендна плата у грошовій формі у розмірі 5,5 (п`ять цілих п`ять десятих) відсотка від нормативної грошової оцінки землі за один рік, а також безкоштовна поставка 1 тони соломи, проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки до 0,40 га, також орендар зобов`язався сплатити за орендодавця відсоток з доходів фізичних осіб, нарахованих на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку встановленому законодавством. Умовами договору було погоджено строки виплати орендної плати, відповідальність за їх порушення та інше. 08 листопада 2016 року між нею та ТОВ "Агро-Віта 2000" було укладено Додаткову угоду без номеру до Договору оренди земельної ділянки, за змістом якої, Сторонами було вирішено: продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2030 року, змінивши п. 4 Договору оренди землі, а також збільшити розмір орендної плати у грошовій формі до 6,5 % від грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн., змінивши п. 5 Договору та виклавши його перший абзац у новій редакції, при цьому, як і умовами первісного договору оренди сторони обумовили й інші види орендної плати, а саме натуральну та відробіткову, як складові орендної плати. У подальшому, а саме 29 березня 2018 року до зазначеного договору оренди була укладена додаткова угода про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, за якою було змінено орендаря на ТОВ "Аграрне підприємство "Придніпровське", а також змінено строк дії договору оренди земельної ділянки до 31 грудня 2030 року зі щорічною орендною платою у грошовій формі у розмірі 7,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 8 116,11 грн., а також визначено обов`язок орендаря проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснювати безкоштовну оранку та культивацію присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем. Таким чином, у спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню). Однак, починаючи з 2017 року позивач більше не отримував орендну плату за користування його земельною ділянкою, зокрема в частині надання послуг з оранки, культивації присадибної ділянки та надання послуг з поставки 1 тони соломи до його садиби, а орендна плата у грошовій формі сплачувалась не в повному обсязі та із порушенням строків її виплати. Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням його прав, оскільки він не отримав ті блага, на які розраховував, а також вважає, що є всі достатні підстави для розірвання договору оренди, так як систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим, позивач просить: - розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 4,490 га (кадастровий номер 1223281000:02:022:0234), без номеру від 10 березня 2012 року, з урахуванням змін та доповнень, викладених у Додатковій угоді без номеру від 08 листопада 2016 року та у Додатковій угоді № б/н від 17 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" (код ЄДРПОУ 35601700), яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки Новому Орендареві - Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" (код ЄДРПОУ 41102163) і вирішити питання стосовно судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 18 червня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Копія ухвали про відкриття провадження, позовна заява з додатками в порядку ст. 128, 187 ЦПК України надсилалась на адресу позивача та відповідачів. У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачі - ТОВ "Агро-Віта 2000" та ТОВ "АП "Придніпровське" отримали відправлення 03 грудня 2021 року. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Зазначена ухвала суду була направлена відповідачеві ТОВ "АП "Придніпровське" для виконання, а ТОВ "Агро-Віта 2000" для відома, копії таких ухвал були отримані відповідачами 09 листопада 2021 року, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Ухвали виконані не були, витребувані докази суду не надані. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом установлено, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,490 га, кадастровий номер 1223281000:02:022:0234, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 130166, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 09 грудня 2002 року і наданого суду у засвідченій позивачем копії. Установлено, що між [PERSON] та ТОВ "Агро-Віта 2000" існують орендні правовідносини щодо земельної ділянки 4,490 га, кадастровий номер 1223281000:02:022:0234, що оформлено укладанням 10 березня 2012 року між останніми відповідного договору оренди, відомості про державну реєстрацію якого містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується відповідним Витягом № 94707257 від 16 серпня 2017 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії. Зазначеного договору оренди суду надано не було. 08 листопада 2016 року між [PERSON] та ТОВ "Агро-Віта 2000" було укладено додаткову угоду без номеру до договору оренди земельної ділянки, за змістом якої сторонами було вирішено: -Продовжити строк дії Договору, змінивши п. 4 Договору оренди землі та виклавши його у наступній редакції: "Договір укладено до 31 грудня 2030 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію" (п. 1.1 додаткової угоди); -Збільшити розмір орендної плати, змінивши п. 5 Договору та виклавши його перший абзац у наступній редакції: "За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховую Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 6,5 % (шість з половиною відсотків) від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02.02.2002 р. № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" із змінами від 13.09.2002 р. та Указу Президента України від 19.08.2008 р. № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянко та земельних часток (паїв)", що становить (7 033,96) грн., а також, на підставі попередньої заяви орендодавця, проводить безкоштовну поставку 1 тонни соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря, та сплачує за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суми орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством" (п. 1.2 додаткової угоди); -Інші умови вищезазначеного договору оренди землі залишаються незмінними, і Сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання (п. 2 додаткової угоди). Судом установлено, що 29 березня 2018 року між [PERSON] , ТОВ "Агро-Віта 2000" ТОВ "АП "Придніпровське" було укладено додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі. Відповідно до п. 1 даної додаткової угоди від 29 березня 2018 року - зі згоди [PERSON] , яка виражається шляхом підписання даної угоди, ТОВ "Агро-Віта 2000" передає, а ТОВ "АП "Придніпровське" приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди. Також було вирішено змінити п. 4.1 та абз. 1 п. 5 договору оренди землі виклавши його в новій редакції: -"п. 4 договір діє до 31 грудня 2030 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар маж право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію" (п. 4.1 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року); -"п. 5. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 (сім цілих п`ять десятих) відсотків від грошової оцінки землі, та становить 8 116,11 грн. (вісім тисяч сто шістнадцять грн. 11 копійок), а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі поданої письмової заяви, Орендар утримує податки та збори, передбачені чинним законодавством із орендної плати за цим договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством України" (п. 4.2 Додаткової угоди від 29 березня 2018 року). Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд звертає увагу на те, що ані позивачем, ані відповідачами суду не було надано копії спірного договору оренди земельної ділянки від 10 березня 2012 року, при цьому враховує, що примірник спірного договору у позивача відсутній, про що свідчить направлена нею на адресу ТОВ "АП "Придніпровське" заява щодо надання їй засвідченої копії такого договору, а також вимогою щодо надання їй документів, які підтверджують нарахування, сплату та/або наявну заборгованість за орендною платою. Зазначені обставини були ураховані судом під час постановлення 01 листопада 2021 року ухвали про витребування доказів, однак таку ухвалу відповідачами виконано не було, а тому суд, розглядаючи цю справу, виходить із дійсності спірного договору та його умов з урахуванням наявних у справі додаткових угод до нього. Окремо суд зауважує, що відповідачі, достеменно знаючи про розгляд вищезазначеної справи не скористались своїм процесуальним правом у встановлені строки щодо надання відзиву на позовну заяву з викладом своїх заперечень проти позову, як і не надали доказів, що підтверджують обставини, на яких можуть ґрунтуватись такі заперечення. Також, суду не надано доказів виплати орендної плати у натуральній формі (поставки 1 тони соломи до садиби позивача) та відробітковій формі (оранка і культивація присадибної земельної ділянки) жодним з відповідачів взагалі, розмір цієї орендної плати, визначений позивачем у позові, відповідачами не спростований, а позивачем, навпаки надавались суду докази звернення нею до ТОВ "АП "Придніпровське" із відповідними заявами щодо надання таких послуг, зазначені обставини відповідачами також спростовані не були. Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Положеннями статей 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" визначено основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. При цьому, відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться вглаві 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 4 статті 263 ЦПК України установлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, відповідно до умов спірного Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою № б/н від 08 листопада 2016 року, орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7 033,96 грн. за рік оренди. Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця. Відповідно до умов договору, зміненого та доповненого додатковою угодою від 29 березня 2018 року, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем. Позивачем доведено, а відповідачами не спростовано, що в період з 2018 по 2020 рік присадибна земельна ділянка позивача не оралась та не культивувалась і солома до її садиби не поставлялась, грошова компенсація також не виплачувалась. Вирішуючи питання щодо умов договору про поставку соломи, а також оранку і культивацію присадибної земельної ділянки, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Як зазначалося вище, спірний договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Таким чином, сторони укладаючи договір оренди, визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. Пункт 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України). Частина 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як зазначалось вище, статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі безкоштовної поставки соломи до садиби позивача, проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки за 2018-2020 роки. Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання відповідачем таких істотних умов договору, як виплата орендної плати у формі оранки та культивації земельної ділянки позивача, поставки соломи. Між тим, умови додаткової угоди від 29 березня 2018 року не передбачають чітко прописаної процедури подачі письмової заяви Орендодавцем, навпаки мітять обов`язок орендаря внести орендну плату, в тому числі у виді оранки та культивації земельної ділянки Орендодавця, поставку 1 тони соломи до садиби, що не може бути тотожним обов`язку Орендодавця. Таким чином, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині поставки соломи, оранки і культивації присадибної земельної ділянки позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а спірний договір оренди - розірванню. Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог. У матеріалах справи міститься оригінал ордеру серії АЕ № 1076561 від 16 червня 2021 року на надання [PERSON] правової допомоги на підставі Договору № 12/05-21 від 05 травня 2021 року про надання правової допомоги, попередній розрахунок надання послуг адвокатом, а також містяться докази понесених позивачем витрат зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ "Агро-Віта 2000"і ТОВ "АП "Придніпровське" на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved