Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

26 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, у якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем, оскільки мати позивача померла [INFO] . Померли батьки заповіту не залишили. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві спільної сумісної власності, у тому числі 1/3 частина вказаної квартири успадкована ним після смерті матері позивача [PERSON] , яку батько прийняв, але не оформив юридично. У серпні 2021 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, але постановою приватного нотаріуса від 20.08.2021 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку. Позивач зазначає, що у встановлений законом строк не вернувся до нотаріуса з поважної причини, а саме 20 березня 2020 року захворів і у тяжкому стані потрапив на лікування, яке тривало до 20 квітня 2020 року, тоді як термін звернення до нотаріуса сплив 16 квітня 2020 року. У подальшому встановлення карантину на всій території України створило для позивача істотні труднощі для звернення до нотаріуса. Такі обставини вважає поважними причинами для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху. 08 вересня 2021 року на виконання ухвали суду після усунення недоліків позивач надав позовну заяву, у якій замінив відповідача на Територіальну громаду в особі Криворізької міської ради. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання, роз`яснено сторонам їх право, строки та порядок подачі заяв по суті справи, витребувані докази. 13 жовтня 2021 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу справу направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за підсудністю. 10 січня 2022 року ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Колочко О.В. прийнято справу до провадження, призначено підготовче засідання. 07 лютого 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 01 березня 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від представника виконкому Покровської районної у місті ради, який представляє інтереси відповідача Криворізької міської ради, надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та ухвалення рішення згідно чинного законодавства з урахуванням зібраних доказів по справі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що\~ [INFO] помер [PERSON] , батько позивача (а.с. 8, 10). Як вбачається з коії Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 01.03.1995, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 17). 20 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Перекопської І.С. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька (а.с. 34). Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Перекопської І.С. від 01 липня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 2/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). У своїй постанові приватний нотаріус зазначає, що нотаріальна дія не може бути вчинена з підстав того, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, а саме статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців. Спадкоємець [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом, до нотаріуса не подавав. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає\~з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому,\~судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пропуск встановленого законом строку для звернення до нотаріуса позивач обґрунтовує наявністю об`єктивними непереборними труднощами, а саме його хворобою. Так, судом встановлено, що у період з 20 березня 2020 року по 01 квітня 2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з діагнозом: перфорація ДПК, розлитий фіброзно-гнійний перитоніт (а.с. 14). За Висновком ЛКК № 1232 від 18.08.2021 [PERSON] за станом здоров`я у період з 20.03.2020 по 20.04.2020 потребував лікування та мав обмеження рухомої активності у зв`язку з післяопераційним періодом (а.с. 15). Таким чином, вищенаведені докази підтверджують поважні причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили його звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, а саме тяжка тривала хвороба із обмеженням рухомої активності. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний з принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Тлумачення та застосування національного законодавства прерогатива національних судів, але спосіб, у який це тлумачення і застосування відбувається, повинен призводити до наслідків, сумісних з принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з точки зору тлумачення їх у світлі практики Європейського суду з прав людини. Судом встановлено, що 1/3 частини квартири, 2/3 якої входить до спадщини, вже належить позивачу. Відомостей про інших спадкоємців у спадковій справі немає. А тому, суд враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, вважає, що визначення додаткового строку позивачу забезпечитиме розумний баланс між інтересами сторін, зокрема позивача, який є співвласником спірної квартири. На підставі викладеного та

Outcome: approved