Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

У січні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 24 квітня 2018 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 38. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Підставою позову у позовній заяві позивачкою вказано відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, у зв`язку з чим сторони тривалий час не підтримують сімейних стосунків, їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримує, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов визнає. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: Ухвалою від 24 січня 2022 року позовну заяву про розірвання шлюбу учасниками якої є: заявниця [PERSON] та боржник [PERSON] , залишено без руху надано [PERSON] десятиденний строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України. 10 лютого 2022 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 01 березня 2022 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі, судове засідання по розгляду справи призначено на 14 год. 30 хв. 30 березня 2022 року. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони уклали шлюб 24 квітня 2018 року у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 38. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння і повага один до одного, у зв`язку з чим сторони тривалий час не підтримують сімейних стосунків, їх сім`я фактично розпалась й існує лише формально. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved