Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив до суду позов до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у якому просить стягнути із відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 05 червня 2008 року у розмірі 7311,88 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Заяву №б/н від 05 червня 2008 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у подальшому було збільшено до 9000 гривень. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Однак, в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідності до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Частиною 3 ст. 1281 ЦК України передбачено, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. На виконання вказаної вимоги, позивачем 04 січня 2019 року була направлена претензія кредитора до Першої тернопільської державної нотаріальної контори, на яку 23 жовтня 2019 року отримана відповідь. Так, представник позивача вважає, що відповідачі прийняли спадщину після померлого [PERSON] , до складу якої входять також кредитні зобов`язання, оскільки не подавали заяв про відмову від прийняття спадщини. При цьому, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Так, станом на день смерті заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором №б/н від 05 червня 2008 року становить 7311,88 гривень, яка складається із: 7311,88 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 7311,88 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту. За вказаних обставин, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємців боржника [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 05 червня 2008 року у сумі 7311,88 гривень. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 27 жовтня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позов, у якому заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що [PERSON] помер [INFO] , позивач надіслав претензію кредитора до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори 04 січня 2019 року, відповідь отримав 23 жовтня 2019 року, проте, із позовом до суду звернувся лише в жовтні 2021 року, тобто із пропущенням шестимісячного строку, який встановлено для пред`явлення вимог до спадкоємців боржника. Крім цього, обов`язок спадкоємців боржника перед кредитором виникає лише в межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості спадкового майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок щодо задоволення вимог кредитора померлої особи. За вказаних обставин просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також, 27 жовтня 2021 року від відповідачки [PERSON] та представника відповідачки [PERSON] - адвоката Сампари Н.М. надійшли відзиви на позов, згідно яких просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, покликаючись на пропущення позивачем визначеного законом строку для пред`явлення вимог до спадкоємців боржника. 12 листопада 2022 року від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Меркулової В.В. надійшла до суду відповідь на відзив, у якій вказує, що вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Відповідач повідомив банк про смерть позичальника 26 липня 2018 року. Вказана обставина підтверджується знімком екрану із банківського комплексу на якому вбачається, що лише 26 липня 2018 року було прикріплено свідоцтво про смерть. 04 січня 2019 року банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника шляхом направлення на адресу Першої тернопільської державної нотаріальної контори претензії кредитора. Відтак, представник позивача вважає, що банком дотримано визначений законом строк на пред`явлення вимоги спадкоємцям боржника, оскільки така вимога направлена боржникам через Першу тернопільську державну нотаріальну контору. 01 лютого 2022 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу суду, занесену до протоколу судового засідання. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав, попередньо у судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, її представник - адвокат Сампара Н.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої просила відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, проте, у поданих до суду письмових відзивах на позов зазначили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Судом установлено: [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Заяву №б/н від 05 червня 2008 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у подальшому було збільшено до 9000 гривень. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. [INFO] помер [PERSON] , про що складено актовий запис №527 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 30 березня 2019 року видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Як стверджує представник позивача у відповіді на відзив, Банк дізнався про смерть позичальника [PERSON] 26 липня 2018 року. 06 грудня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» Меркулова направив у Першу тернопільську державну нотаріальну контору претензію кредитора за №SAMDN50000022126926, у якій просив повідомити АТ КБ «ПриватБанк» чи заводилась спадкова справа після померлого боржника; включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу про що зробити запис в книзі в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 7311,88 гривень; надіслати Банку інформацію стосовно звернення із заявою або відмову від прийняття спадщини,видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, а також відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також, які вже прийняли спадщину. У даній претензії кредитора зазначено, що ця інформація необхідна Банку для пред`явлення своїх вимог до спадкоємців боржника, які відповідно до ст. 1282 ЦК України зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 04 жовтня 2019 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою направлено Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» відповідь за №3917/02-14, якою повідомлено, що 27 вересня 2018 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №734/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини його дружиною - [PERSON] . 27 вересня 2019 року [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Вказано відповідь отримана АТ КБ «ПриватБанк» 23 жовтня 2019 року, що стверджується відбитком штемпеля АТ КБ «ПриватБанк». Як убачається із наданих представником позивача документів, 12 листопада 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] листи-претензії за №SAMDN50000022126926 у яких повідомив про наявність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 7311,88 гривень та необхідність погасити зазначену заборгованість у найближчому відділенні банку. Проте, докази отримання відповідачами вказаних листів-претензій у матеріалах цивільної справи відсутні. Згідно наданої Відділом державної реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, на ухвалу суду про витребування доказів, інформації, станом на 29 березня 2018 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На ухвалу суду про витребування доказів, Першою тернопільською державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи №734/2018, заведену до майна померлого [INFO] [PERSON] , з якої убачається, що 27 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] подали у Першу тернопільську державну нотаріальну контору письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . При цьому, 27 вересня 2018 року [PERSON] подала у нотаріальну контору письмову заяву про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка - [PERSON] . 27 вересня 2019 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , зокрема на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані, задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 1281 ЦК України Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або на частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом вказаних норм, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя при умові наявності спадкового майна та пред`явлення вимоги в межах строку, визначеного статтею 1281 ЦК України. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. Положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Оскільки не передбачено продовження даних строків вони є присічними (преклюзивними), і відповідно недотримання цих строків, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Так, згідно відповіді Першої тернопільської державної нотаріальної контори, 23 жовтня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» дізнався про видачу відповідачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , однак, вимоги відповідачам про повернення кредитних коштів направлено банком лише 12 листопада 2020 року, тобто із пропущенням встановленого ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку на пред`явлення вимог до спадкоємців боржника. Таким чином, оскільки позивач АТ КБ «ПриватБанк» протягом встановленого ст.1281 ЦК України строку не пред`явив своїх претензійних вимог до спадкоємиці боржника [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого [INFO] , а тому є таким, що позбавляється права вимоги до останньої. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд вважає неспроможними доводи представника позивача про те, що датою пред`явлення вимоги до спадкоємців є 04 січня 2019 року, оскільки банк пред`явив свою вимогу до спадкоємців шляхом направлення її до нотаріальної контори. Так, як убачається із матеріалів цивільної справи, 28 січня 2018 року АК КБ «ПриватБанк» направляв на адресу Першої тернопільської державної нотаріальної контори претензію, яка зареєстрована у Першій тернопільській державній нотаріальній конторі 09 січня 2019 року. У вказаній претензії банк просив повідомити про наявність спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] , з метою направлення банком своїх вимог до спадкоємців боржника. Відтак, вказана претензія не є вимогою кредитора до спадкоємців боржника в розумінні ст. 1281 ЦК України. Окрім цього, статтею 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, відтак, не заслуговують уваги доводи представника позивача про те, що законом передбачена можливість направлення кредитором вимог нотаріусу, а не безпосереднього до спадкоємців боржника. Окрім цього, суд окремо звертає увагу на безпідставність пред`явлених вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Так, статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не приймали спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та подали у Першу тернопільську державну нотаріальну контору заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , що стверджується матеріалами спадкової справи №734/2018, заведеної Першою тернопільською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] . Таким чином, вимоги позивача про стягнення із відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 05 червня 2008 року, укладеним із [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами цивільної справи і дослідженими у судовому засіданні доказами. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». На підставі наведеного та

Outcome: dismissed