Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

У лютому 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. 11 жовтня 2019 року [PERSON] (далі позивач) уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] (далі відповідач), який зареєстрували в Роздільнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 165. За час шлюбу у сторін по справі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , який видано Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 323. Однак, спільне життя у сторін по справі не склалось, наразі фактично шлюбні відносини припинились. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов не подав, до зали судових засідань не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Заяви, клопотання. 17 лютого 2022 року на адресу суду надійшла заява від позивача, згідно якої остання позовні вимоги підтримує, а також просить проводити судові засідання за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує(а.с. 13). Процесуальні дії у справі. 17 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с. 10-11). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 жовтня 2019 року, про що складено відповідний актовий запис № 165, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився [INFO] , про що 11 жовтня 2019 року складено відповідний актовий запис № 323, батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 4). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~частини 3\~статті 12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що позивач та відповідач уклали шлюб, проте спільне життя не склалось через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше. Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа №456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положення частини другої статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положення частини\~першої статті\~280\~ЦПК України\~визначають,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Стаття 24 СК України регламентує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дане положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації\~прав людини,\~прийнятої Генеральною\~Асамблеєю ООН\~10\~грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень\~статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~статті 112\~СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі статей 24, 56, 110, 112, 114, 115 СК України, та

Outcome: approved