Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

08.12.2020 р. заявник [PERSON] звернулася в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою про визнання недієздатною [PERSON] [INFO] , призначивши заявника [PERSON] її опікуном. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що вона є рідною сестрою [PERSON] , яка народилася [INFO] . Її сестра [PERSON] є особою з інвалідністю І групи безстроково, причина інвалідності «з дитинства» та потребує постійного стороннього догляду. З 1978 року знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з ДЗ: Важка розумова відсталість. Має інвалідність першої А групи з дитинства безстроково. Буває агресивна. Навичок самообслуговування та виконання простих видів праці не має. В даний час не ходить, користується інвалідним візком. Заявник постійно піклується про свою сестру [PERSON] та здійснює за нею догляд. Посилаючись на вказані обставини, заявник звернулася в суд з даною заявою. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги, викладені у заяві підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України. Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби. Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з Довідкою Сер. ВТЄ-17 № 091220, виданою 30.06.1993 р., [PERSON] , [INFO] , є особою І групи інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. За станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Стаціонарно в психіатричних лікарнях не лікувалась. З Висновку судово-психіатричного експерта № 66 від 19.10.21 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з дитинства відставала в психофізичному розвитку, навичок самообслуговування не набула. Останні 2 роки не ходить, пересувається за допомогою інвалідного візка. З 1978 року знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з ДЗ: важка розумова відсталість. Має інвалідність першої А групи з дитинства безстроково. Буває агресивна. Навичок самообслуговування та виконання простих видів праці не має. Заявник [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та постійно піклується та здійснює догляд за сестрою. [PERSON] не може самостійно забезпечити собі нормальне життя. Навичок самообслуговування та виконання простих видів праці не має. Навчанню не підлягала. При експертному обстеженні виявляла недорозвинення всіх психічних функцій у вигляді відсутності контакту, фразової мови, нестійкої уваги, відсутності знань, недорозвинення інтелекту, слабку пам`ять, відсутність критичних здібностей. Крім того, фразова мова відсутня, мислення торпідне, малопродуктитвне. В побутових питаннях не орієнтується. Память слабка. Страждає стійким психічним розладом - важкою розумовою відсталістю. За своїм психічним станом не може розуміти своїх дій та керувати ними. Зазначене підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 66 від 19.10.2021 р. Згідно з матеріалами справи мати [PERSON] - [PERSON] , 1939 р.н., померла [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.06.2020 р. Згідно з витягом з протоколу № 4 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради м. Миколаїв від 06.10.2020 р. заявника [PERSON] було рекомендовано призначити опікуном над сестрою [PERSON] , 1976 року народження. Крім того, відповідно до подання Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 08.10.2020, виконавчий комітет запропонував на розгляд суду кандидатуру [PERSON] , 1972 року народження, для призначення її опікуном над [PERSON] , 1976 року народження, у разі визнання її недієздатною. Внаслідок психічного захворювання [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявнику необхідно визнати [PERSON] недієздатною для призначення її опікуном задля подальшого забезпечення реалізації особистих немайнових і майнових прав та інтересів останньої, отримання державної соціальної допомоги, пенсії тощо. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 66 від 19.10.2021 р. - [PERSON] , [INFO] , страждає стійким психічним розладом - важкою розумовою відсталістю. За своїм психічним станом не може розуміти своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. З наданого до суду Подання виконавчого комітету Миколаївської міської ради, вбачається можливим призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання її недієздатною. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Частиною 6 статті 300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визнається судом, але не може перевищувати двох років. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] щодо визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки та призначення заявника її опікуном є цілком обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved