Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення права власності на 1/6 частину квартири, з виплатою грошової компенсації, визнання права власності. Посилалась на те, що їй відповідно договору дарування від 09.11.2021 року належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] , а також відповідно свідоцтва про право на спадщину 1/3 частина зазначеної квартири. [PERSON] належить 1/6 частина спірної квартири. Відповідачка ніколи не проживала в цій квартирі. Має інше житло, розташоване в [ADDRESS] . Виділи в натурі частку відповідачки не можливо, бо двокімнатна квартира це фактично неподільна річ. Відповідачка ніколи не намагалася користуватися спірним житлом та не сплачувала за нього комунальні послуги. Вважає, щоб не порушувати цілісність її права на власність, можливе припинення права власності [PERSON] на її 1/6 частину спірної квартири з виплатою їй грошової компенсації та визнання за нею права власності на 1/6 частину спірної квартири. Частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, частка є неподільною, спільне володіння і користування 1/6 частки спірної квартири є неможливим. У позовній заяві просила суд припинити право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] за за [PERSON] з виплатою їй грошової компенсації за 1/6 частину спірної квартири у розмірі 99 916,66 грн.. Визнати за позивачем право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19 січня 2022 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою від 02.03.2022 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності . Позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове не з`явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 09.11.2021 року /а.с.3/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2015 року 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] /а.с.49/. 1/6 частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 10.02.2012 року /а.с.15/. У силу положень статтей 21, 24, 41 Конституції України, статтей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року в справі № 6-81 цс 11 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 908/1754/17. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном (постанова Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі № 210/2236/15-ц, провадження № 61-33924св18 (ЄДРСРУ № 83105519). Відповідно до ч. 2ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно звіту з незалежної оцінки майна від 06.09..2021 року встановлено, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 599 500 грн., тобто 1/6 частина 99 916,66грн. На підтвердження виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України позивачем надано квитанцію про внесення грошових коштів еквівалентних вартості спірної 1/6 частини квартири у розмірі 99 916,66 грн. Судом встановлено, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі. Крім того, на підставі викладеного, суд приходить до переконання, що припинення права [PERSON] на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам як співвласника майна і не порушить її прав, оскільки вона має інше житло. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved