Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Калініна С.К. звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 6449 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 39947,95 грн. Виконавчий напис мотивований приватним нотаріусом тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 1-1-112790 від 28.11.2018, укладеним з ТОВ «КФ.ЮА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 23.05.2019 по 06.01.2021, сума заборгованості складає 39947,95 грн. Вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог закону, оскільки нотаріусу згідно переліку документів не надано оригіналу нотаріально посвідченого договору. Просить суд визнати виконавчий напис № 6449, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 20.01.2021 таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача витрати по оплаті послуг адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 30.12.2021 провадження у справі відкрито й призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 01.02.2022 від позивача надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме копій меморіальних ордерів на підтвердження оплати послуг адвокатського бюро (а.с. 45-46). 02.02.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» є зареєстрованою згідно вимог чинного законодавства України юридичною особою, має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг; виконавчий напис вчинений правомірно та підтверджує право відповідача на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, станом на 27.01.2022 договір факторингу не визнаний недійсним в судовому порядку. Крім того, позивачем не доведено порушення, невизнання або спростування його прав внаслідок вчинення виконавчого напису, що є підставою для їх захисту відповідно до вимог чинного законодавства, позивачем не спростовано факту існування заборгованості за кредитним договором № 1-1-112790 від 28.11.2018 на загальну суму 39947,95 грн; позивачем документально не доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, відсутній детальний розрахунок витрат на правничу допомогу, на підтвердження понесених витрат надано меморіальний ордер, в якому сума що не відповідає заявленому розміру понесених витрат; меморіальний ордер не є квитанцією до прибуткового касового ордеру, розмір витрат є неспівмірним з виконаною адвокатом роботою з огляду на характер і складність даної справи, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с. 49-51). Відповіді на відзив від позивача та пояснень від третьої особи не надійшло. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 20.01.2021 вчинено виконавчий напис № 6449 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 39947,95 грн. Згідно виконавчого напису, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 1-1-112790 від 28.11.2018, укладеним з ТОВ «КФ.ЮА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 23.05.2019 по 06.01.2021, сума заборгованості складає 39947,95 грн (а.с. 12). Як вбачається з копії договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-1-112790 від 28.11.2018, останній не посвідчений нотаріально (а.с. 13). Постановою приватного виконавця Богатиренка А.І. від 19.03.2021 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 6449 від 20.01.2021 (а.с. 15). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 20 січня 2021 року виконавчий напис № 6449 приватний нотаріус Горай О.С. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 6449 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, отже позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок судових витрат зазначений позивачем у позовній заяві та складається з витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн та сплаченого судового збору в розмірі 908,00 та 454,00 грн. Між [PERSON] та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» укладено договір б/н/21 від 10.11.2021 про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 17-19), наданий акт виконаних робіт за цим договором (а.с. 23). Згідно квитанції, позивачем сплачено 908,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 454,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 1, 24). Згідно копій меморіальних ордерів, гонорар за договором б/н/21 від 10.11.2021 ( [PERSON] ) сплачено «Калінін і Партнерам» [PERSON] в сумі 1000,00 грн, 800,00 грн, 1400,00 грн, 1800 грн (а.с. 21, 22, 46, 47). Згідно ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, оцінюючи докази і доводи сторін щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд вважає, що позивачем не доведено їх понесення, оскільки витрати на правничу допомогу за договором сплачені не [PERSON] , а іншою особою [PERSON] . Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн та 454,00 грн, а всього 1362,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Як вбачається з частин 7, 8 вказаної статті, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Outcome: partial