Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 22 червня 2006 року і до цього часу вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 937. Відповідач [PERSON] є батьком їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 26.05.2009 року. Однак їх сімейне життя не склалося і вони протягом року з відповідачем проживають окремо. Син проживає разом із позивачкою, згоди щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач, який проживає окремо, не приймає участі у вихованні дитини, належних коштів на утримання та виховання сина не надає. Відповідач є молодою працездатною особою, офіційно працевлаштований, має задовільний стан здоров`я, на утриманні інших осіб не має, тому спроможній платити аліменти на утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. У разі ухилення від цього обов`язку кошти на утримання стягуються у судовому порядку. А тому, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 24.12.2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву від 22.03.2022 року, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, смс-повідомленням, яке доставлено абоненту та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) 22.07.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 937. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 26.05.2009 року (а.с. 20). На даний час малолітній син - [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08.07.2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] свій обов`язок по його утриманню не виконує, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2021 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн., як передбачено ст. 141 ЦПК України та нормами Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved