Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №76379, вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 15862,23 грн. за кредитним договором №1910/508С від 20 вересня 2008 року. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у листопаді 2021 року за місцем її роботи надійшла постанова про звернення стягнення на її доходи від 20.10.2021 у виконавчому провадженні №66872488 згідно якої на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто 15862,23 грн. заборгованості на підставі виконавчого напису №76379 від 12.06.2021 приватного нотаріуса Києво-Святошинського РНО Київської області Грисюк О.В. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягає виконанню, оскільки на час укладення кредитного договору 20.09.2008 вона-позивач змінила прізвище зі [PERSON] на [PERSON] та ще 17.01.2008 змінила паспорт та отримала ідентифікаційний номер на нове прізвище. Вона не укладала кредитного договору№1910/508С від 20 вересня 2008, не підписувала його. Зазначений договір було укладено на строк до 19.09.2011, тобто на момент вчинення виконавчого напису сплили строки позовної давності, як за кредитним договором так і за всіма договорами відступлення прав вимоги. Вчинення виконавчого напису нотаріусом безпосередньо пов`язано із позовною давністю, що нотаріусом до уваги не взято. Крім того виконавчий напис може бути вчинено лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а договір від 20.09.2008 не був нотаріально посвідчений, нотаріусом вчинено виконавчий напис у строки не передбачені кредитним договором. Зазначила, що виконавчий напис вчинений з порушеннями чинного законодавства в тому числі Закону України «Про нотаріат». Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні, відкритому на підставі оспорюваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року\~відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.. Позивачем суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, представника в суд не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутність належним чином повідомлених сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської Області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий запис № 76379 про звернення стягнення з громадянина (ки) України, яким (якою) є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження смт Солоне Солонянського р-ну Дніпропетровської обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який (-а) є боржником за Кредитним договором №1910/508С від 20/09/ від 20 вересня 2008 року, укладеним з Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 19357489, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 306 від 12 листопада 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами ВФ/01 від 08 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження:04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, буд.5Б, далі іменований Стягувач, заборгованість за кредитним договором 1910/508С від 20/09 від 20 вересня 2008 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 квітня 2021 року по 25 травня 2021 року. Загальна сума, що підлягає стягненню 15\~862,23 грн. 20 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66872488 на підставі виконавчого напису № 76379, виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 15\~862,23 грн. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 13.10.2007 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . 30 листопада 2007 року Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області позивачу [PERSON] видано паспорт, а 17.01.2008 картку платника податків. Позивачем суду надано отриманий та засвідчений приватним виконавцем кредитний договір №1910/508С, укладений [PERSON] з АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 20 вересня 2008 року. Відомості щодо нотаріального посвідчення кредитного договору від 20.09.2008 відсутні. Відповідно до п.1.1 договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 14200 грн. строком на 36 місяців з 20 вересня 2008 р. до 19 вересня 2011 р. зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 36% річних на споживчі цілі. Графіком розрахунку платежів за кредитним договором визначені умови кредитування, аналогічні викладеним в договорі з орієнтовним розрахунком сукупної вартості кредиту, а додатком №1 до договору визначені дати та суми погашення кредиту. Згідно постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 20.09.2021 визначено мінімальний розмір виконавчих витрат та розмір основної винагороди приватного виконавця. Згідно з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника від 20.10.2021, стягнення звернуто на дохід [PERSON] який вона отримує у ТОВ «ОМЕГА». Згідно з постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на виконання ухвали суду про забезпечення позову зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №76379 виданого 12.06.2021 приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно\~до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» \~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17\~з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на даний час, як і на час вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як встановлено судом нотаріально посвідчений договір, укладений між позивачем та банком чи відповідачем відсутній. Оскаржений виконавчий напис № 76379 вчинений приватним нотаріусом 12.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому є неправомірним посилання приватного нотаріусу Грисюк О.В. у виконавчому написі на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У відповідності до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 20 вересня 2008 договір №1910/508С АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» укладено зі [PERSON] . Однак, ще 13.10.2007 [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON] та отримала паспорт. Зазначене не було враховано нотаріусом при вчиненні виконавчого напису. Суд вважає, що надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи\~не підтверджують заборгованість позивача за всіма її складовими за будь-який період у будь-якому розмірі, враховуючи зазначені обставини справи. Розмір заборгованості за таких обставин не є безспірним. Відповідач не укладав з позивачем кредитний договір. Доказів відступлення права вимоги за укладеним з позивачем договором та розміру заборгованості позивача суду не надано. Як не надано і доказів відправлення на адресу позивача письмової вимоги про погашення заборгованості. За приписами\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Відповідач ніяких доказів на спростування доводів позивача не надав. Таким чином, судом встановлено, що даних щодо укладення договору з позивачем, наявності безспірної заборгованості позивача, права вимоги відповідача та підстав стягнення заборгованості за вказаний у написі період, доказів вручення позивачу вимоги про усунення порушень не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні. Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачем також заявлено вимоги про розподіл судових витрат. В розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи позивачем зазначено, що сума сплаченого судового збору з урахуванням заяви про забезпечення доказів становить 1362 грн., комісійна винагорода банку за переказ судового збору становить 30 грн., витрати на врегулювання спору в позасудовому порядку становлять 192,60 грн., очікувані витрати у зв`язку з розглядом справи 478,80,40 грн. Загальна сума сплачених та очікуваних витрат становить 2072,40 грн. Відповідно\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає, що відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 1362 грн. При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на сплату комісійної винагороди банку за переказ судового збору, витрат на врегулювання спору в позасудовому порядку та заявлених позивачем очікуваних витрат, суд виходить з того, що розподілу судом підлягають лише фактичні витрати учасників справи. Відшкодування витрат на сплату комісійної винагороди банку за переказ судового збору та витрат на врегулювання спору в позасудовому порядку суд вважає необґрунтованими та такими, що стягненню з відповідача не підлягають. Комісійна винагорода банку є платою за здійснення банком операції за переказ грошових коштів на відповідний рахунок, тобто не є судовими витратами позивача у розумінні цивільно-процесуального закону, а тому у стягненні з відповідача 30 грн. комісії за переказ судового збору суд відмовляє. Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати на надіслання листів відповідачу та приватному нотаріусу та приватному виконавцю в сумі 192,60 грн. не відносяться до процесуальних дій позивача, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тому стягненню з відповідача не підлягають. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір 1362 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved