Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] ; треті особи: [PERSON] , Святошенський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 19 лютого 2016 року [PERSON] - жінка, з якою він проживає однією сім`єю, та мати його дитини [PERSON] , зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] . Їх шлюб був зареєстрований у виконавчому комітеті Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Рішенням Ленінського районного шлюбу міста Дніпропетровська від 7 квітня 2021 року цей шлюб було розірвано. В цьому рішенні судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] , з лютого 2020 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. З 10.05.2020 року по теперішній час він проживаю з [PERSON] у цивільному шлюбі за своїм зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , де вони ведуть спільне господарство та планують зареєструвати їхній шлюб. Від спільного життя у місті Києві в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ними за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою ЖБК «Арматурщик» від 17.05.2021 року. Свідоцтво про народження доньки [PERSON] було видано Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №917. У зв`язку з тим, що їхня донька [PERSON] народилася під час зареєстрованого шлюбу відповідача [PERSON] та [PERSON] , батьком доньки [PERSON] у свідоцтві про її народження записаний відповідач [PERSON] , який фактично не є її батьком. Просить суд визнати його, [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Києва, батьком дитини - доньки [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису №917 про народження доньки та видати нове Свідоцтво про народження доньки [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - Святошенського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, до його початку засобами поштового зв`язку надав заяву про розгляд справи без його участі, ухвали рішення згідно чинного законодавства. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєстрували шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис за №2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 лютого 2016 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актової запис за №2 розірвано. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] ; у графі «мати» записано [PERSON] , «батько» - [PERSON] . Відповідно до довідки №38 від 17.05.2021 року виданої головою правління ЖБК «Арматурщик», [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , сумісно в цивільному шлюбі з 10.05.2020 року з [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивач також стверджує, що з 10.05.2020 року та по теперішній час він проживає однією сім`єю з [PERSON] . Від цих відносин у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний [PERSON] , так як на момент народження дитини [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У відповідності до ч. 1 ст.129СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд виходить зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином судом взято до уваги те, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved