Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] зареєстрований 14 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №267, залишивши позивачеві після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду і до повноліття дитини, вирішивши питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі зареєстрували шлюб 14 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №267. Від шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що між подружжям систематично виникали непорозуміння та суперечки через різні погляди на сімейні обов`язки, шлюб та сім`ю в цілому, внаслідок чого сімейні стосунки між подружжям припинено. Враховуючи наведене, позивач вважає, що шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Крім цього, [PERSON] вказує, що увесь тягар по матеріальному забезпеченню неповнолітньої дитини покладено на неї, відповідач має змогу утримувати дитину, оскільки не має будь-яких перешкод для цього, через що позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від заробітку останнього, визначивши розмір аліментів з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, відповідно до якої останній заявлені позивачем вимоги визнав повністю. Сторонами було заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу та із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітніх дітей. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб від 14 березня 2008 року, згідно із яким цього числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №267. Відповідно до ст.112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені. Крім цього, позивач зазначає про тривалість часу, протягом якого існує подібний стан речей, через що примирення між сторонами вважає неможливим. Згідно із ст.111 СК України - суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Подружжя має неповнолітню дитину : [PERSON] , [INFO] , що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 05 листопада 2008 року). Однак, під час судового провадження сторони бажання до примирення не виявили. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, тривалість часу, протягом якого сторони проживають окремо (відповідно до змісту позовної заяви - орієнтовно 2 роки), зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача - суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім цього, позивач одночасно заявила вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що у сторін по справі під час шлюбу народилась дитина - [PERSON] , яка на даний час є неповнолітньою. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено, що її батьками є сторони по справі, а саме : [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою, оскільки їй виповнилось 12 років. В ході судового провадження судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін по справі проживає із матір`ю - [PERSON] . Вказані обставини не заперечуються відповідачем. Крім цього, відповідач не заперечує щодо пред`явлених вимог, оскільки позов визнав. Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки останнім, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів систематичного утримання неповнолітньої дитини. З огляду на наведене, враховуючи законодавчо визначений обов`язок батьків утримувати матеріально дитину до досягнення повноліття, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , є правомірними. Позивач просить визначити розмір стягуваних аліментів у відсотку від заробітку боржника. Суд вважає за доцільне визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів відповідно до ст.183 СК України саме у такому розмірі, оскільки про такий порядок просить у позовній заяві позивач, відповідачем заперечень проти цього не надано. З огляду на наведене, позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. Отже, суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.183 СК України у частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки саме такий порядок стягнення аліментів може бути визначено судом за заявою стягувача, крім цього, відповідач не заперечує щодо такого порядку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності певних обставин, що перешкоджали б стягненню з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , оскільки він є працездатною особою, наявності у відповідача інших утриманців судом не встановлено. Вказані вище обставини підтверджують обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення аліментів, а тому позов в цій частині також підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить залишити їй після розірвання шлюбу отримане внаслідок реєстрації шлюбу прізвище. Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Із дослідженої судом копії свідоцтва про одруження від 14 березня 2008 року судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а тому ця вимога також підлягає до задоволення. В позовній заяві позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, які документально підтверджені наданими суду доказами. На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved