Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , подав до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час спільного подружнього життя у сторін народилися двоє дочок, які на даний час проживають із позивачем та знаходяться на його утриманні. Мати, відповідачка по справі, належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо дітей, фактично самоусунулася від їхнього виховання, з ними зовсім не спілкується, не цікавиться їхнім станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, не надає жодної матеріальної допомоги. У зв`язку з наведеним позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи завчасно та належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, що підтверджується оголошенням про виклик відповідачки, яке розмішене на офіційному сайті веб порталу Судова влада та розпискою про тримання виклику до суду. Відзив на позовну заяву не подала. Будь яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Представник органу опіки та піклування Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області Заярнюк Л.В. в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява, відповідно до якої представник третьої особи просить суд розглядати справу за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. В матеріалах справи міститься висновок представника третьої особи, в якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначений висновок підтримують. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.12.2019 року у виконавчому комітеті Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дочок - [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] . З висновку органу опіки та піклування Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області слідує, що згідно довідки-характеристики від 20.10.2021 року № 11, яка видана Давидівським старостинським округом виконкому Кіцманської міської ради, відповідачка [PERSON] , [INFO] , народилася в с.Селятин Путильського району, зареєстрована в [ADDRESS] . Одружена із [PERSON] , має двох дітей, якими не займається та не навідується. На території села Давидівці не проживає близько 6-ти місяців, місце перебування її невідоме. Характеризується з негативної сторони, безвідповідальна, вела аморальний спосіб життя. З приводу неналежного виконання [PERSON] материнських обов`язків, періодичної та тривалої відсутності за місцем проживання позивач неодноразово звертався до поліції, а саме 19.05.2021 року з приводу непорозумінь з дружино; 25.05.2021 року з приводу того, що дружина пішла з дому та не повернулася, залишивши його з двома малолітніми дітьми; 31.05.2021 року з приводу того, що дружина, не попередивши, пішла з дому, прихопивши без відома чоловіка кошти в сумі 9 000 грн та прикраси; 20.09.2021 року з приводу того, що дружина так і не повернулася додому, де залишила двох дітей і що такі факти є непоодинокими. Згідно пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які відображені у висновку органу опіки та піклування Кіцманської міської ради, відповідачка [PERSON] в селі Давидівці не проживає, за дітьми не доглядає. В матеріалах справи знаходиться копія заяви [PERSON] , яка адресована голові Кіцманської міської ради, з якої слідує, що відповідачка відмовляється від малолітніх доньок. У висновку органу опіки та піклування Кіцманської міської ради, зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що вона ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України які перекликаються з положеннями абз.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із статей 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст. 9 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Також, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що матір дітей виконує свої обов`язки щодо дочок, або які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» від 12.06.1998року №16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Органом опіки та піклування Кіцманської міської ради винесено висновок, яким визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що відповідачка висловила свою свідому згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх дітей, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її малолітніх дочок, оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved