Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Адвокат Майнард\~Н.О.,\~яка представляє\~інтереси відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~електронною поштою\~14.02.2022\~(зареєстровано\~судом 15.02.2022)\~подала до\~суду заяву,\~в якій\~просила ухвалити\~додаткове рішення\~у цивільній\~справі №2/389/616/21\~(ЄУН\~398/2775/17)\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики,\~яким стягнути\~з позивачки\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог\~на користь\~відповідачів понесені\~ними судові\~витрати на\~правничу допомогу\~в розмірі\~106\~460\~грн.,\~витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків у розмірі 3182 грн. 88 коп., а також витрати, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, в розмірі 1593 грн. В судове засідання позивачка та її представник адвокат Пушкарьов Д.Є. не з`явилися, проте представник позивачки подав суду клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягненні понесених відповідачами витрат. Відповідачі та їх представник адвокат Майнард Н.О. в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідачів подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідачів, у якій підтримала подану нею заяву про ухвалення додаткового рішення та просила задовольнити. Суд вважає за можливе розгляд заяви провести за відсутності сторін та їх представників, оскільки відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду даної справи. Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та оглянувши матеріали цивільної справи №2/389/616/21 (ЄУН 398/2775/17), суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд відзначає, що представником відповідачів дотримано вимогу ч.8 ст.141 ЦПК України, в судовому засіданні 09.02.2022 до закінчення судових дебатів нею зроблено усну заяву про подання доказів про розмір витрат, які відповідачі понесли у зв`язку з розглядом справи, та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду нею подано заяву про стягнення таких витрат разом з доказами. Представник позивачки, заперечуючи щодо стягнення понесених відповідачами витрат, вказав на порушення стороною відповідачів вимог ч.1 ст.134 ЦПК України, оскільки у поданих 16.01.2018 відповідачами відзивах на позов не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи. Зазначення попереднього розрахунку судових витрат у поданому 05.05.2020 представником відповідачів запереченні після вступу нею у справу, представник позивачки вважає порушенням вимог ЦПК України, оскільки зміна представника сторони не може призводити до виникнення у сторони права на повторну подачу відзиву на позов. Разом з цим, суд не погоджується з такими доводами представника позивачки та вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного. Частинами першою та другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. \~ \~ \~ \~Так, в порядку касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 04.03.2020 скасовані рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 та постанова Кропивницького апеляційного суду від 03.10.2019, що були ухвалені у даній справі, а саму справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. \~ \~ \~ \~Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.03.2020 на виконання вказівок, викладених у зазначеній вище постанові Верховного Суду, розгляд справи розпочато спочатку в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. \~ \~ \~ \~Вказаною ухвалою суду строк для подання сторонами відзиву, відповіді на відзив або заперечень встановлений не був. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Вперше представником відповідачів 05.05.2020 (зареєстровано судом 14.05.2020) у даній справі подані заперечення, що судом визнається як перша заява по суті спору, оскільки після направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції розгляд даної справи розпочався спочатку. У відповідності до вимог ч.1 ст.134 ЦПК України представник відповідачів у вказаній заяві зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесли відповідачі. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.08.2017 (дата реєстрації судом 09.08.2017) позивачка [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 вказаний позов задоволено. На зазначене судове рішення представником відповідачів адвокатом Майнард Н.О. 16.07.2019 подано апеляційну скаргу, за подання якої кожним з відповідачів сплачено судовий збір по 796 грн. 50 коп. на загальну суму 1593 грн., що підтверджується даними квитанцій АТ КБ «Приватбанк» №№ 0.0.1409669404.1 та 0.0.1409678199.1 від 16.07.2019. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.10.2019 апеляційну скаргу адвоката Майнард Н.О., яка представляє інтереси відповідачів [PERSON] та [PERSON] , задоволено частково, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Одночасно даною постановою з позивачки [PERSON] на користь відповідачів стягнуто сплачений ними судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції по 796 грн. 50 коп. на загальну суму 1593 грн. Проте, постановою Верховного Суду від 04.03.2020 касаційну скаргу позивачки [PERSON] задоволено частково, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2019 та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03.10.2019 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2022 позовні вимоги задоволено частково. Крім того, зазначеним судовим рішенням з кожного з відповідачів на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнуто сплачений нею судовий збір за подання позову до суду та за перегляд справи в суді касаційної інстанції у розмірі 715 грн. 68 коп. на загальну суму 1431 грн. 36 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Однак, під час ухвалення вказаного рішення судом не вирішено питання про стягнення витрат, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, у розмірі 1593 грн. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати, про що, відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначається у резолютивній частині рішення. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2022 у даній цивільній справі позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, а саме на 44,96%. Відсоток відмови у позові становить 55,04%. З огляду на викладене та враховуючи, що під час ухвалення рішення у даній справі про часткове задоволення позову судом не вирішено питання про стягнення витрат, які складаються із судового збору, сплаченого відповідачами за подання апеляційної скарги на рішення суду від 21.06.2019 у даній справі, суд вважає за необхідне розподілити зазначені судові витрати пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог наступним чином. Так, кожним з відповідачів сплачено судовий збір по 796 грн. 50 коп. на загальну суму 1593 грн., а тому, приймаючи до уваги часткове задоволення позову, відсоток відмови у якому становить 55,04%, з позивачки на користь кожного з відповідачів слід стягнути понесені ними витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 876 грн. 79 коп. (1593х55,04/100=876 грн. 79 коп.), тобто по 438 грн. 39 коп. Решту витрат у розмірі 716 грн. 21 коп. віднести на рахунок відповідачів. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених відповідачами, у розмірі 106\~460 грн., суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно зі\~ст.137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник відповідачів просила стягнути понесені відповідачами витрати на правничу допомогу у розмірі 106 460 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представником позивачки подано суду клопотання в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України, у якому просив відмовити у стягненні витрат на оплату правничої допомоги адвоката, мотивуючи тим, що у договорі про надання правничої допомоги від 21.06.2019 та у додатковій угоді №1 від 11.10.2021 до вказаного договору конкретні розміри витрат або конкретні суми не визначені. У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідачів жоден конкретний розрахунок виконаних робіт не наводить, однак з посиланням на розмір мінімальної заробітної плати за певні періоди вказує, що згідно з договором година роботи адвоката становила 810 грн., проте договір про надання правничої допомоги та додаткова угода до нього такі умови не містить. Крім того, наведені у актах виконаних робіт суми не можуть вважатися детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом в розумінні ч.3 ст.137 ЦПК України, оскільки фактично зводяться лише до зазначення певних сум та певних періодів без їх деталізації. Такі розрахунки договором про надання правничої допомоги та додатковою угодою до нього не передбачені, розрахунок фактичних годин тривалості судових засідань по справі не наведений. Також вказує, що адвокатом ставиться питання про стягнення гонорару у розмірі 106 460 грн., тобто у розмірі, що перевищує ціну позову, яка складає 106\~121 грн. 36 коп. Судом встановлено, що представником відповідачів надані документи, які підтверджують понесені відповідачами витрати на правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги від 21.06.2019; додаткову угоду №1 від 11.10.2021 до договору про надання правової допомоги від 21.06.2019; акт виконаних робіт №1 від 09.02.2022 за договором адвокатських послуг (правничої допомоги) від 21.06.2019; акт виконаних робіт №2 від 09.02.2022 за договором адвокатських послуг (правничої допомоги) від 21.06.2019 із додатковою угодою від 11.10.2021; платіжні доручення від 26.06.2019 та 02.04.2020 про здійснення оплати відповідачкою [PERSON] за правничу допомогу адвокату Майнард Н.О. у розмірі 1600 грн. та 5000 грн. відповідно. В матеріалах даної цивільної справи міститься ордер серії КР №144951 від 16.07.2019 адвоката Майнард Н.О. на представництво інтересів відповідачки [PERSON] (а.с.124 т.3) та ордер серії КР №144983 від 05.05.2020 на представництво інтересів відповідачів [PERSON] та [PERSON] (а.с.32 т.4). У актах виконаних робіт зазначено, що адвокатом надані такі послуги: вивчення матеріалів справи, складання та направлення сторонам та суду апеляційної скарги на судове рішення від 21.06.2019, участь в засіданнях Кропивницького апеляційного суду, ознайомлення з матеріалами справи зі зняттям фотокопій (період надання послуги 21.06.2019-31.12.2019, вартість 7500 грн.); складання заперечення на касаційну скаргу (період надання послуги 01.02.2020-01.04.2020, вартість 5000 грн.); складання заперечень проти позову, інших процесуальних документів, участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції в Олександрійському міськрайонному суді (період надання послуги 01.05.2020-20.01.2021, вартість 62 100 грн.); участь в судових засіданнях у Знам`янському міськрайонному суді (період надання послуги 11.10.2021-09.02.2022, вартість 31 860 грн.). Загальна сума становить 106 460 грн. Судом враховується, що згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України). Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Крім того, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Відповідно до договору про надання правової допомоги від 21.06.2019 сторони погодили порядок обчислення гонорару, порядок оплати послуг адвоката та її форму. Вартість та обсяг робіт визначено у актах їх виконання. Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачами послуг адвоката та понесення ними витрат на правничу допомогу в суді апеляційної, касаційної інстанції та в суді першої інстанції після направлення справи на новий розгляд, а саме представником відповідача складені та підписані наступні документи: апеляційна скарга на рішення суду від 21.06.2019 з клопотанням про витребуванням доказів, заперечення на касаційну скаргу, заперечення проти позову, клопотання про виклик свідків, клопотання про витребування оригіналів доказів. Також представник відповідачів приймала участь в наступних судових засіданнях: 03.10.2019 в Кропивницькому апеляційному суді (тривалість 1 год.); в Олександрійському міськрайонному суді в режимі відеоконференції 23.06.2020 (тривалість 1,10 год.), 25.08.2020 (тривалість 50 хв.), 02.10.2020 (тривалість 1,15 год.), 16.11.2020 (тривалість 1,20 год.), 02.03.2021 (тривалість 1 год.), 27.04.2021 (тривалість 5 хв.), 15.07.2021 (тривалість 35 хв.); у Знам`янському міськрайонному суді в режимі відеоконференції 10.11.2021 (тривалість 1 год.), 13.12.2021 (тривалість 1,20 год.), 06.01.2022 (тривалість 1,15 год.), 02.02.2022 (тривалість 55 хв.), 09.02.2022 (тривалість 1,50 год.). Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо

Outcome: partial