Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру частки спадкодавця у спільній власності на земельну ділянку мотивуючи позов тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . У січні 2022 року позивач та його брат [PERSON] (відповідач) отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки кожен від 71/100 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Крім частини будинку до складу спадщини, що залишилась після смерті батька, входить і право власності на земельну ділянку площею 0,0564 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка належала відповідачу [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Виходячи із принципу рівності своїх часток у праві спільної сумісної власності, за життя спадкодавця [PERSON] належну йому земельну ділянку ніяким чином поділено не було, порядок користування не встановлювався. До кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] входять позивач та відповідач. Однак державний нотаріус постановою від 26.01.2022 №174/02-31 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на те, що не визначена частка нерухомого майна, на яку необхідно видати свідоцтво. Крім того, позивачу було усно роз`яснено нотаріусом, що так як земельна ділянка була у спільній сумісній власності, то на день смерті спадкодавця (батько позивача - [PERSON] ), йога частка земельної ділянки визначена не була. Тому свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки може бути видане позивачу після визначення розміру частки земельної ділянки, що належала спадкодавцю на день його смерті. З огляду на вказані обставини, позивач позбавлений у праві реалізації його законного права на спадщину, яку він прийняв після смерті батька [PERSON] . На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просив визначити, що розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0564га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] кадастровий номер 0510100000:02:0638:0061, становить 1/2. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, натомість 24 березня 2022 року подав до суду заяву (вх. №19200) згідно якої просив розгляд справи у судовому засіданні по суті проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість також 24 березня 2022 року подав до суду заяву (вх. №19201) згідно якої просив розгляд справи у судовому засіданні по суті проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] спільно з [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0564 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки 0510100000:02:068:0061, що підтверджується копією державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯА №394023 виданого 12 травня 2005 року, зареєстрованого за №010500100516 (а.с. 10). Земельна ділянка зареєстрована в державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0500205512022 від 27.01.2022 (а.с. 11-13). На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 13.04.2021 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управляння юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 5). Як слідує з довідки про коло спадкоємців №178/0214 від 26.01.2022, виданої Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, згідно матеріалів спадкової справи №380/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцями за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] є його сини [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-38, та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-41, державним нотаріусом Першого вінницької державної нотаріальної контори Сушицькою А.О. посвідчено, що спадкоємцями [PERSON] є його сини [PERSON] та [PERSON] по Ѕ (одній другій) частці спадкового майна (кожен), яке складається із 71/100 частки житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6,8). Право спільної часткової власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами (розмір частки 71/200), розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №296454151 від 26.01.2022, №296454440 від 26.01.2022 (а.с. 7,9). Крім того, постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Сушицькою А.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2022 №174/02-31 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на частку земельної ділянку у зв`язку з відсутністю визначеної частки спадкодавця (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частинами 4, 5 ст. 89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22 грудня 1995 року №20. Згідно з ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Позивач, заявляючи вимогу про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. При цьому, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, суд враховує, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до вимог статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України ). Статтею 1225 ЦК України , п. 10 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України ). З метою оформлення спадкових прав позивачем, суд вважає необхідним визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0564 га, кадастровий номер 0510100000:02:068:0061, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по [ADDRESS] , що належала йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯА №394023 виданого 12 травня 2005 року, становить Ѕ. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат, позивач [PERSON] просив залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved