Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), третя особа: [PERSON] ( [ADDRESS] ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що 27.01.1984 року рішенням суду за нею визнано право власності на 1/4 частину домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . ЇЇ чоловік [PERSON] придбав у власність будинок [ADDRESS] . Відповідно до Адресної картки особи виданої 19 березня 2021 року Управліннням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, станом на день видачі довідки у даному будинку обліковуються наступні особи: [PERSON] , [INFO] (відповідач), [PERSON] , [INFO] , (позивач), [PERSON] , [INFO] , (дружина), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (син). Позивач вказує, що хоча відповідач на даний час і зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично, починаючи з 28 січня 1982 року та по даний час в зазначеному будинку не проживає. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . 27 травня 2021 року ухвалою Придніпровського районного суду було відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача-адвокат Постригань Т. Л. надала суду заяву про слухання справи за його відсутності. Також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений шляхом направлення повісток рекомендованим повідомленням. Третя особа [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що просить суд розглянути справу за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні (03 лютого 2022 року) пояснив, що позивач є його сусідом, який мешкає в квартирі [ADDRESS] , а він проживає в квартирі [ADDRESS] . Зазначив, що [PERSON] пам`ятає ще з тих часів, коли ще дитиною був. Коли це питання виникло, то люди сказали що він помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні (03 лютого 2022 року) пояснила, що її мама проживає рядом з позивачем, вона за нею доглядає. [PERSON] ніколи не бачила, знає, що там проживає сім`я [PERSON] і окрім них нікого там не бачила. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до рішення Придніпровського райнарсуду м. Черкаси від 27 січня 1984 року, [PERSON] на праві власності належить 1/4 частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору купівлі-продажу від 28 січня 1982 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Фіщук В., [PERSON] є власником 1/2 частини будинку з належною частиною надвірних споруд за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Адресної картки особи, виданої головним спеціалістом відділу РМП управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Пустовіт Я. П., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (відповідач), [PERSON] , [INFO] , (позивач), [PERSON] , [INFO] , (дружина), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (син). Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в домоволодінні, що розташоване по [ADDRESS] більше ніж 5 років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321 ЦК України України,

Outcome: approved