Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», третя особа - [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 12.12.2020 року о 14.10 год. на вулиці Чаплинська, в районі розташування будинку № 20, [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ-110207», реєстраційний номер [NUMBER] , на прямолінійній ділянці дороги, під час ожеледиці, не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожню обстановку внаслідок чого виїхала за межі проїзної частини на ліве узбіччя за напрямком свого руху внаслідок чого допустила наїзд на стоячий транспортний засіб автомобіль «SKODA RAPID», р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . 21 січня 2021 року постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 179/1964/20, за фактом ДТП [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області набрала законної сили 02.02.2021 року. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди було спричинено матеріальну шкоду. Так, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ««SKODA RAPID», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві приватної власності позивачці. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA RAPID», реєстраційний номер [NUMBER] без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 105 356,30 грн. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «SKODA RAPID», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження складає: 74 807,66 грн. (сімдесят чотири тисячі вісімсот сім гривень 66 копійок). Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить: 70 625 41 грн. Незважаючи на встановлений факт спричинення в результаті ДТП матеріальної шкоди, до теперішнього часу жодною особою шкода не відшкодована, що призводить до порушення прав позивача. На момент вищезазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована. Страховиком являлось товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія». З дотриманням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач, 05 січня 2021 року, звернулась на адресу відповідача, з заявою про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої діями застрахованої особи [PERSON] , надавши необхідні докази спричиненої матеріальної шкоди та винуватості застрахованої особи. 20.04.2021 року на адресу позивача надійшов лист ТДВ «Міжнародна страхова компанія», яким відповідачем було визнано настання страхового випадку та запропоновано погодити розмір страхового відшкодування в сумі 44 251 грн. 63 коп. Позивачем заперечень на рішення ТДВ «Міжнародна страхова компанія» про визначення розміру страхового відшкодування не направлялося. Після отримання рішення страховика про визначення страхового відшкодування в розмірі 44 251 грн. 63 коп., жодних дій, направлених на фактичне здійснення страхового відшкодування з боку ТДВ «Міжнародна страхова компанія» до теперішнього часу не відбулося. Незважаючи на настання строків, для здійснення страхового відшкодування, до теперішнього часу відповідач свого обов`язку не виконав, при цьому буд-яких пояснень про орієнтовні терміни виплати страхового відшкодування товариство взагалі не надає, чим порушує права позивача. Враховуючи той факт, що заяву про страхове відшкодування позивач подала до страховика 05.01.2021 року, строк виплати страхового відшкодування, визначений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплив 07 травня 2021 року, а тому наявні підстави стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 07 травня 2021 року по 16 листопада 2021 року в розмірі 702 грн., інфляційні витрати в сумі 1 567 грн. 04 коп., за цей же період, а також пені в розмірі 3 731 грн. 63 коп. 06.05.2021 року позивач, з метою врегулювання виниклого спору в позасудовому порядку, зверталася на адресу Національного банку України з скаргою на дії відповідача та прохала забезпечити відновлення порушеного права. Листом від 02.06.21 року вих. № 14-0004/48881 Національний банк України фактично підтвердив наявність порушень вимог чинного законодавства в діях (бездіяльності) ТДВ «Міжнародна страхова компанія», однак при цьому жодних заходів для відновлення порушеного права не здійснив та зазначив про можливість оскарження дій страхувальника в судовому порядку. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає стягнути з відповідача суму страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 44 251 грн. 63 коп., пеню за прострочення виплати у розмірі 3 731 грн. 63 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі - 702 грн. 00 коп., інфляційні витрати у розмірі - 1 567 грн. 04 коп., всього 50 252 грн. 30 коп. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилася, раніше в судовому засіданні підтвердила факти викладені в позовній заяві щодо обставин ДТП за її участю. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2021 року у справі № 179/1964/20, за фактом ДТП [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області набрала законної сили 02.02.2021 року (а. с. 12-13). Зі змісту постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21\~січня 2021\~року вбачається, що 12.12.2020 року о 14.10 год. на вулиці Чаплинська, в районі розташування будинку № 20, [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ-110207», реєстраційний номер [NUMBER] , на прямолінійній ділянці дороги, під час ожеледиці, не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожню обстановку внаслідок чого виїхала за межі проїзної частини на ліве узбіччя за напрямком свого руху внаслідок чого допустила наїзд на стоячий транспортний засіб автомобіль «SKODA RAPID», р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA RAPID», реєстраційний номер [NUMBER] без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 105 356,30 грн. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «SKODA RAPID», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження складає: 74 807,66 грн. (сімдесят чотири тисячі вісімсот сім гривень 66 копійок). Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить: 70 625 41 грн., згідно звіту № YD03021 від 19.04.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ (а. с. 16-19). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (а. с. 15). На адресу позивача надійшов лист ТДВ «Міжнародна страхова компанія» № 2126 та № 2128 від 08.04.2021 року, яким відповідачем було визнано настання страхового випадку та запропоновано погодити розмір страхового відшкодування в сумі 44 251 грн. 63 коп. (а. с. 20-21). Листом від 02.06.21 року вих. № 14-0004/48881 Національний банк України підтвердив наявність порушень вимог чинного законодавства в діях (бездіяльності) ТДВ «Міжнародна страхова компанія» (а. с. 23-24). За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61- 913св17) вказано, що: «при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов язання. У пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку У країни, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. За несвоєчасну виплату страхового відшкодування страховик має сплатити на вимогу страхувальника (чи вигодонабувача) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Незважаючи на настання строків, для здійснення страхового відшкодування, до теперішнього часу відповідач свого обов`язку не виконав, чим порушує права позивача. Враховуючи факт, що заяву про страхове відшкодування позивач подала до страховика 05.01.2021 року , строк виплати страхового відшкодування, визначений п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплив 07 травня 2021 року, а тому наявні підстави стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 07 травня 2021 року по 16 листопада 2021 року в розмірі 702 грн., інфляційні витрати в сумі 1 567 грн. 04 коп., за цей же період, а також пені в розмірі 3 731 грн. 63 коп. (а. с. 25-26). Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 44 251 грн. 63 коп., пеню за прострочення виплати у розмірі 3 731 грн. 63 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі - 702 грн. 00 коп., інфляційні витрати у розмірі - 1 567 грн. 04 коп., всього 50 252 грн. 30 коп. та у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved