Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», 18 травня 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись, що 13 серпня 2014 року між банком та [PERSON] , який помер [INFO] і правонаступником якого є [PERSON] , був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в сумі 5 000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 11 листопада 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 5 738 грн. 60 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 025 грн. 74 коп., пені в сумі 712 грн. 86 коп., що і просили стягнути та судові витрати. Ухвалою судді від 11 червня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14 січня 2021 року представником позивача подано клопотання про забезпечення доказів шляхом огляду вебсайту. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути вебсайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. В клопотанні про огляд вебсайту представник позивача зазначає, що такий огляд надасть змогу підтвердити дійсність відповідної копії редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору. Огляд вебсайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі. Сам по собі огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо. Отже, огляд веб-сайту не зможе спростувати чи підтвердити наявність станом на 13.08.2014 тієї чи іншої редакції Умов та Правил. Враховуючи викладене, огляд вебсайту не доводить обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, а тому клопотання представника позивача задоволенню не підлягає. Ухвалою суду від 25 червня 2021 року замінено первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] , з якої позивач просить стягнути заборгованість в сумі 5 025 грн.75 коп. та судові витрати. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Установлено, що 13 серпня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 700 грн. у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, а відповідач зобов`язувався повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. На виконання умов договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 700 грн. у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту, який 20.01.2016 збільшено до 5 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування, виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Позичальник [PERSON] отримав грошові кошти, користувався ними, частково здійснював їх повернення, що підтверджується випискою по картковому рахунку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Станом на 04 серпня 2017 року його заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.08.2014 становила 5 738 грн. 68 коп. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Як слідує з матеріалів спадкової справи №54/2017, спадкоємцем померлого, яка прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом є [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] та до якої перейшли обов`язки боржника. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем 10.03.2018 було сплачено позивачу грошові кошти в розмірі 4 302 грн. 18 коп. та 10.10.2020 в сумі 712 грн. 86 коп., що разом становить 5 014 грн. 86 коп., тому розмір заборгованості за кредитом підлягає зменшенню на вказану суму та становить 723 грн. 82 коп. З огляду на викладене, позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» суд задовольняє частково, в частині, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 265 грн. 13 коп.

Outcome: partial