Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

23 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 03 липня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Веселинівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 30. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння та довір`я, постійні сварки. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили з серпня 2021 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 19.01.2022 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням за веб-адресою: http://court.gov.ua/sudova-vlada/sudy/sud1406/gromadyanam/789/. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 липня 2018 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 27.12.2017 року. В свідоцтві про народження вказане дошлюбне прізвище матері - " [PERSON] ". Дитина проживає біля матері та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою ЦНАП Веселинівської селищної ради № 15515-02/06-12-2021 від 21.12.2021 року. Спору про визначення місця проживання дитини немає. Шлюбні відносини сторони фактично припинили через різні погляди на сімейне життя та непорозуміння, в наслідок чого проживають окремо. Шлюб розривають вперше. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів майнового характеру не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила думку про бажання і надалі іменуватись прізвищем -" [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що є наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 908 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved