Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Позивачка\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму до закінчення ним навчання. Свої вимоги мотивує тим, що їхній спільний син, якому повноліття виповнилось 28.09.2021 року, навчається в Чернівецькому вищому комерційному училищі Київського національного торговельно-економічног університету, ІІІ атестаційного рівня, на 1му курсі денного відділення за професіями «офіціант, бармен, адміністратор залу» за регіональним замовленням. Крім цього зазначає, що син проживає з нею та перебувають тільки на її утриманні, власних коштів позивачки не вистачає на повноцінне забезпечення навчального процесу сина, що обумовило причину її звернення до суду для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Вважає, що відповідач спроможний надати матеріальну допомогу у виді сплати аліментів на утримання їхньої спільної дитини, яка продовжує навчання. Враховуючи наведене, просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму з дня подачі позовної заяви до закінчення дитиною навчання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення про виклик в судове засідання, яке розміщене на офіційному сайті веб порталі Судова влада . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30.06.2009 року, що підтверджується\~копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.07.2009 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2003 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Позивачка повторно уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2010 року. Відповідно до довідки, виданої КНТЕУ № 813 від 10.12.2021 року [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу № 4-З-УДЗ від 30.08.2021 року з 01.09.2021 року зарахований до Чернівецького вищого комерційного училища Київського національного торговельно-економічног університету, ІІІ атестаційного рівня, на 1-й курс денного відділення за професіями «офіціант, бармен, адміністратор залу» за регіональним замовленням. Термін навчання до 30.06.2023 року. Згідно зі\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі\~\~припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Зокрема, відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами\~\~ч. 1\~ст. 200 СК України\~\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці\~\~від заробітку (доходу)\~\~платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ч.1\~ст. 182 цього Кодексу, якою вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач, як батько, є працездатний чоловік, тому він має можливість та зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в навчальному закладі, а, отже, існують правові підстави для стягнення з нього аліментів. За таких обставин, суд слідуючи принципам розумності та справедливості доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання в розмірі по 1 400 грн щомісячно до завершення навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.\~180,\~181,\~184,199 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial