overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 10 серпня 2017 року сторони зареєстрували шлюб Малиновському районному у місті Одеса відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Одеській області, актовий запис № 2178 , Серія [NUMBER] від 19 серпня 2017 року. Від даного шлюбу спільних дітей немає. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19.08.2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2178, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Малиновським районним у місті Одеса ВДРАЦС Головного управління юстиції у Одеській області. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Посилалась на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Донька навчається в Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди. Вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надати матеріальну допомогу, але добровільно її не надає. Просить стягнути щомісячно 1/6 частину зі всіх видів доходу відповідача, починаючи від дня пред`явлення позову, та на весь період навчання. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала заяву, якою підтримала позовні вимоги. Просила суд розглянути позов без її участі. Відповідач своєю заявою позовні вимоги визнав повністю. Просив звільнити його від сплати судового збору як учасника бойових дій. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого. Відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. /а.с.4/ [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] навчається в Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, на денній формі навчання, що підтверджується довідкою. /а.с.7/ Позивачка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням доньки. Відповідач позивачці добровільно матеріальної допомоги не надає. Статтею 199 СК України передбачено якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Викладене приводить суд до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу на весь час навчання, але не більш ніж до 23 років. Відповідач просив звільнити від сплати судового збору бо він є учасником бойових дій. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/70/20 від 6 травня 2020 року зробила висновок про те, що учасник бойових дій звільняється від сплати судового збору у разі звернення до суду з позовом, який стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій. Викладене приводить суд до висновку про те, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст. ст. 182, 199 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

У червні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - заборгованість з централізованого опалення - 40926,75 грн. за період з 01.09.2017 р. по 01.03.2021 р., та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 4, 5, 6, 7-12) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.09.2017 р. до 01.03.2021 р. мають заборгованість: - 40926,75 грн. з централізованого опалення. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

У жовтні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - заборгованість з централізованого опалення - 28427,56 грн. за період з 01.11.2017 р. по 01.06.2021 р., та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 4, 5, 6, 7-13) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.11.2017 р. до 01.06.2021 р. мають заборгованість: - 28427,56 грн. з централізованого опалення. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2002 Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з жовтня 2021 року з причин взаємного непорозуміння, розбіжностей поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 09.08.2002 Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 09.08.2002. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 10.03.2004 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 6); [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане 04.12.2008 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 25). Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, досягнути їхнього примирення не вдалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи те, що позивач не просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, суд вважає за можливе не стягувати з [PERSON] судові витрати на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.07.1997 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 03.06.2021 з причин взаємного непорозуміння, розбіжностей поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 26.07.1997 Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 26.07.1997. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 28.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 263). Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, досягнути їхнього примирення не вдалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи те, що позивач не просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, суд вважає за можливе не стягувати з [PERSON] судові витрати на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Зборівської міської Тернопільського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав його матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач Зборівська міська рада надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Співвідповідач [PERSON] - брат позивача щодо оформлення спадкових прав на вказаний будинок не звертався, претензій на дане майно не має, про що надав суду відповідну заяву. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, якій на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину, так як був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем, що засвідчує довідка Зборівської міської ради. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно за заповітом. Позивачі посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; майнового паю в СС «Кальненська» с.Кальне Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно майнового сертифіката серії ТР-VІІ №004521; земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами: 0,33 га.(кадастровий номер 6122684500:01:001:0439) 1,92 га.(кадастровий номер 6122684500:01:001:0218), які розташовані на території Кальненської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно Державного акту на землю серії ТР №078453. [PERSON] , склавши заповіт, розпорядилась майном у їх користь. Вони, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на нерухоме майно, змушені звернутися до суду для захисту своії прав. Представник позивачів позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] ; майнового паю в СС «Кальненська» с.Кальне Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно майнового сертифіката серії ТР-VІІ №004521; земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розмірами: 0,33 га.(кадастровий номер 6122684500:01:001:0439) 1,92 га.(кадастровий номер 6122684500:01:001:0218), які розташовані на території Кальненської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно Державного акту на землю серії ТР №078453. [PERSON] , склавши заповіт, розпорядилась майном у користь [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняли. Враховуючи, що позивачі спадщину прийняли, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ними слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Шевчук О.С. звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що [INFO] померла її тітка, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом. Вона у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала. Просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Сторона позивача свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач не прибув в заяві до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом. Згідно ст.1272,ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно інформації від нотаріуса, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved