Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач [PERSON] , яка являється онукою позивача. Відповідач не проживає у даній квартирі з моменту реєстрації, а саме з 1999 року, не користується нею та участі в сплаті комунальних послуг не приймає. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 10 січня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Відповідач належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, тому, згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04 грудня 1996 року, виданим Міським бюро технічної інвентаризації. В даному житловому приміщенні, крім інших осіб, зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою від 09 грудня 2020 року №2400. Проте, [PERSON] не проживає за даною адресою, що підтверджується актами від 16 грудня 2020 року та від 18 січня 2021 року. Відповідно до Акту обстеження житлових умов по [ADDRESS] від 16 грудня 2020 року, комісія в складі майстра дільниці [PERSON] , паспортиста [PERSON] , склали акт про не проживання [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] на основі тверджень сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до Акту обстеження житлових умов по [ADDRESS] від 18 січня 2021 року, комісія в складі майстра дільниці [PERSON] , паспортиста [PERSON] , склали акт про не проживання [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] на основі тверджень сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, останньою не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved