Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

11 січня 2022 року Приморським районним судом м. Одеси винесено рішення по справі № 522/2006/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» до [PERSON] , Обслуговуючого кооператива «ЕКОДОМ-1» про визнання правочинів недійсними та зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР», Обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» про визнання правочину недійсним. 18 січня 2022 року від представника [PERSON] адвоката Заяць К.В. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду щодо судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 150\~000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 12\~258 гривень. Справа передана раніше визначеному складу суду, судді Чернявській Л.М. 08 лютого 2022 року від представника ТОВ «Ханбер» адвоката Задернівської Я.Є. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Ханбер» від імені та в інтересах якого діє директор Чернохатній Д.А. на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року залишено без руху. Витребовано з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/2006/21. В судове засідання 25 лютого 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Розгляд заяви відкладено. 17 березня 2022 року Приморським районним судом м. Одеси направлено лист до Одеського апеляційного суду про неможливість направлення матеріалів справи, оскільки судом першої інстанції не вирішено питання про винесення додаткового рішення суду по справі. 29 березня 2022 року від голови ОК «ЕКОДОМ-1» до суду надійшло клопотання про зупинення розгляду справи з підстав введення в Україні військового стану. Ухвалою суду від 31 березня 2022 року у задоволенні клопотання голови ОК «ЕКОДОМ-1» про зупинення розгляду справи відмовлено. 30 березня 2022 року від адвоката Задернівської Я.Є. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, також повідомила, що згідно з додатковою угодою від 21.02.2022 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 1608.2019 року № 18, ТОВ «Ханбер» та АО «СІ.ЕЛ.ЕС» погодили розірвати додаткову угоду від 15 січня 2021 року № 5, згідно з якого адвокат АО «СІ.ЕЛ.ЕС» Задернівська Я.Є. здійснювала представництво інтересів ТОВ «Ханбер» в Приморському районному суді м. Одеси по справі № 522/2006/21. 31 березня 2022 року від представника [PERSON] адвоката Заяць К.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Вимоги щодо ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. З врахуванням того, що учасники справи ознайомлені з датою проведення судового засідання, наявністю апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року та задля збереження рівності учасників справи, суд розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін по справі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, заявником було подані докази відповідних витрат, пов`язаних з розглядом справи, що понесені [PERSON] , а саме: -Договір № 1-фо про надання правової допомоги від 12 листопада 2021 року укладений між [PERSON] (клієнт) та адвокатом Заяць К.В. (адвокат). Пунктом 4.2. зазначеного договору передбачено, що гонорар адвоката складає 100\~000 гривень, що в свою чергу складається з «гонорару успіху» адвоката у вирішенні на користь клієнта у суді першої інстанції справ, що перебувають в провадженні суду першої інстанції: 50\~000 гривень справа № 522/2006/21, 50\~000 гривень справа № 757/20926/20-ц. -Акт приймання наданих послуг від 15 січня 2022 року за договором про надання правової допомоги № 1-фо від 12 листопада 2021 року укладений між [PERSON] та адвокатом Заяць К.В.. З зазначеного Акту вбачається, що сторони підтверджують, що Адвокат надав клієнту наступні послуги: надання консультативних послуг в рамках справи № 522/2006/21; Формування правової позиції по справі № 522/2006/21 та узгодження з клієнтом; підготовка письмових клопотань в рамках справи № 522/2006/21; Підготовка письмових додаткових пояснень по справі № 522/2006/21; Відправка кореспонденції в рамках справи № 522/2006/21; Збір доказів в рамках справи № 522/2006/21; Участь у судових засіданнях в рамках справи № 522/2006/21. Пунктом 2 зазначено, що Клієнт підтверджує, що послуги надані в повному обсязі і належної якості Пунктом 3 зазначено, що вартість послуг, вказаних в п. 1 Акту становить 50\~000 гривень. -Договір № Б/Н про надання правової допомоги від 18 липня 2019 року укладений між [PERSON] та адвокатом Черан Р.М. -Додаток № 1 до Договору № Б/Н про надання правової допомоги від 18 липня 2019 року. З зазначеного додатку № 1 вбачається, що пунктом 1 передбачено в рамках Договору у відповідності до п.1, Сторони погодили, що адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання Клієнту правової допомоги у Приморському районному суді м. Одеси, а також в інших органах державної слади, підприємствах та установах незалежно від форм власності та підпорядкування, необхідність в яких необхідне для виконання доручення Клієнта. Пунктом 3 передбачено, що розмір гонорару а надання правової допомоги визначеної у п. 1 цього Додатку становить 100\~000 гривень. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з рішення суду від 11 січня 2022 року суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, а саме щодо витрат на професійну правничу допомогу. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, суд вважає можливим вирішити питання щодо судових витрат. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 11 січня 2022 року Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» (код ЄДРПОУ 33311711) до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), Обслуговуючого кооперативу «ЕКОДОМ-1» (код ЄДРПОУ 39538271) про визнання правочинів недійсними залишити без задоволення. Зустрічний позов [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» (код ЄДРПОУ 33311711), Обслуговуючого кооперативу «Екодом-1» (код ЄДРПОУ 39538271) про визнання недійсною Додаткової угоди №1 до Договору про співробітництво №1 від 22.10.2015 року, укладену 15.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» та Обслуговуючим кооперативом «ЕКОДОМ-1» - задовольнити. Визнати недійсною\~Додаткову угоду\~№1\~до Договору\~про співробітництво\~№1\~від 22.10.2015\~року,\~укладену 15.12.2015\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ХАНБЕР» та\~Обслуговуючим кооперативом\~«ЕКОДОМ-1». Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, розяснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заява представника [PERSON] подана з дотриманням строків, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження витрат, які поніс [PERSON] до суду надані відповідні документи та в матеріалах справи наявні квитанції про сплату судового збору. Акт надання правничої допомоги містить найменування виду правової допомоги, погоджену сторонами вартість надання правової допомоги та повну вартість наданої допомоги по цивільній справі. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Витрати, які понесені [PERSON] , документально доведені та обґрунтовані. Згідно з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц, від 13 березня 2019 року справа № 283/2065/14-ц, від 20 березня 2019 року справа № 753/23491/16-ц, від 23 січня 2019 року справа № 552/2145/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 635/5462/17, від 31 січня 2019 року справа № 204/6539/16-ц, , якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Заперечень від представників ТОВ «Хантер» та ОК «Екодом-1» до суду не надходило, сторони не звертались до суду з заявою про зменшення розміру судових витрат, а відтак суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Так, в додатковій постанові Верховного суду №910/16803/19 від 19 липня 2021 року, а саме в п. 1.36, п. 1.40 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Представниками ТОВ «Хантер» та ОК «Екодом-1» до суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б довели неспівмірності заявлених іншою стороною витрат на професійнк правничу допомогу. За таких обставин, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, час розгляду справи, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Хантер» та ОК «Екодом-1» в рівних частках на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 150 000 гривень 00 копійок та суму сплаченого судового збору за подачу зустрічного позову у розмірі 12\~258 гривень 00 копійок. В зв`язку з чим, судом постановляється додаткове рішення щодо стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved