Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя від імені останньої був складений заповіт, який посвідчений 21.01.1999 року секретарем виконавчого комітету Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за реєстровим № 3. Позивач належним чином прийняла спадщину, відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, подавши до перебігу шестимісячного терміну заяву про прийняття спадщини до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори. Спадкова справа заведена 20.02.2020 р. за № 30/2020. До складу спадкового майна входять: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка площею 0,1172 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0243, земельна ділянка площею 0,1905 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0244, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані будинок та земельні ділянки, постановою нотаріуса за вих. № 245/02-31 від 08.09.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] матері- [PERSON] право власності на: житловий будинок згосподарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,1172га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0243, земельну ділянку площею 0,1905 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0244, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.01.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 42). Ухвалою суду від 07.02.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 46). В судове судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] до позову додала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 39). Представник відповідача- Заводської міської ради Полтавської області, також на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с. 65-66). Третя особа- нотаріус Другої Лохвицької державної нотаріальної контори на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 47). Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Виходячи з положень ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.05.1961 року (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.11.2019 року (а.с. 9). За життя від імені останньої був складений заповіт, який посвідчений 21.01.1999 року секретарем виконавчого комітету Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за реєстровим № 3, та яким все належне їй майно заповідалося [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належним чином прийняв спадщину, відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, подавши до перебігу шестимісячного терміну заяву про прийняття спадщини до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори. Спадкова справа заведена 20.02.2020 р. за № 30/2020. До складу спадкового майна входять: житловий будинок згосподарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка площею 0,1172га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0243, земельна ділянка площею 0,1905 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0244, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані будинок та земельні ділянки, а також те, що право власності на будинок зареєстроване за [PERSON] , постановою нотаріуса за вих. № 245/02-31 від 08.09.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 12-13). Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Позивачем [PERSON] наданий технічний паспорт, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, побудований у 1950 році, а погосподарські будівлі- з 1976р. по 1990р. Поточні зміни до технічного паспорта відсутні (а.с. 19-25). Згідно довідки № 444 від 14.09.2021 рік, та виписки з погосподарської книги погосподарської книги № 2 (с. Бодаква) за вих. № 443 від 14.09.2021р., виданих Виконавчим комітетом Заводської міської ради Полтавської області, вказаний будинок згідно погосподарської книги № 2 (с. Бодаква) на 20.21-2025р. значиться за померлою [PERSON] (а.с. 16, 17). Крім того на виконання ухвали суду від 22.02.2022 року Виконавчим комітетом Заводської міської ради Полтавської області надана довідка № 80 від 10.03.2022 року, з якої вбачається що згідно по господарської книги № 2 (с. Бодаква) Бодаквянського старостинського округу виконавчого комітету Заводської міської ради на 2021-2025 роки за [PERSON] значиться житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до п. 42 якої для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 p., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Отже, для визнання права власності в порядку спадкування слід встановити, що будинок (домоволодіння) не є самочинним будівництвом та може спадкуватись як об`єкт права власності на нерухоме майно. Пунктом 9 частини 1 ст. 27 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Право власності померлої [PERSON] на земельні ділянки: розміром 0,1172 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0243, та розміром 0,1905 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5322681101:01:001:0244, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯИ № 987427 (а.с. 15), Витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 26, 27-29), Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 32-38). 28.09.2021 року за заявою [PERSON] проведено нормативну грошову оцінку вказаних земельних ділянок (а.с. 30, 31). За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить [PERSON] з часу відкриття спадщини. Як спадкоємець, позивач має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов`язана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у нотаріальному порядку. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що [PERSON] не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна, що позбавляє її можливості оформити спадщину та зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за останньою права власності на житловий будинок та земельні ділянки Судові витрати суд вважає залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved