Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на утримання дочки - інваліда першої групи з дитинства [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 4\~000 гривень щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що на\~розгляді Галицького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області перебуває\~цивільна справа\~про розірвання\~шлюбу між\~нею та\~відповідачем. У шлюбі народилася дитина дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що дитина проживає разом з нею, вона одна забезпечує дитину матеріально. Відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, заробляє кошти, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки інваліда у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 грн. щомісяця. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Скерувала заяву, якою клопотала про розгляд справи у її відсутності. Позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у спосіб скеровування повістки, яку отримав. 2.Вчинені процесуальні дії у справі, рішення щодо подальшого руху справи. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року позов задоволено. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 4\~000 гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 22 жовтня 2021 року і протягом строку інвалідності. Відповідачем подано заяву про скасування заочного рішення. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2022 року скасовано заочне рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2021 року і призначено дану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Підстави скасування - відповідач не з`явився в судове засідання, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин. Докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Роз`яснено відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати до суду відзив на позов. Відповідачем відзив на позов не подано. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , її батьком є [PERSON] (а. с. 19). Згідно висновку МСЕК №1173 від 05 жовтня 2021 року [PERSON] є інвалідом дитинства I групи підгрупи «А», інвалідність встановлена безстроково. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка повністю її утримує. Доказів участі відповідача в утриманні дитини судом не здобуто. Відповідач є працездатним, здатен займатись суспільно корисною працею з метою отримання доходів. Доказів протилежного судом не здобуто. 4.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи належність повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, наявність клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності, суд констатує про відсутність перешкод для розгляду справи по суті. Відповідно до статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Відповідно до глави 16 СК України «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання» регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. В свою чергу, згідно частини 9 статті 9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Оскільки в діючому СК України не конкретизовано, до якого саме часу батьки зобов`язані утримувати повнолітню доньку, сина з інвалідністю, суд, відповідно до частини 1 статті 10 СК України, вважає за доцільне застосувати в цій частині правовідносин норму статті 79 СК України, відповідно до якої: якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість застосування у даному випадку положень частини 3 статті 199 СК України до статті 198 СК України в частині права звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки того з батьків, з ким проживає дочка. Суду відомо, що дочка сторін [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, проживає з матір`ю [PERSON] , потребує матеріальної допомоги. Відповідач, батько, є працездатним, здатен займатись суспільно корисною працею з метою отримання доходів, відтак спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки. Доказів протилежного судом не здобуто. Відтак, позов слід задовольнити. Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908 гривень. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Outcome: approved