Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

20.10.2021 року позивачка звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 03.03.2020 року вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відносини з відповідачем не склалися і з березня 2021 року вони припинили шлюбні відносини. Чоловік залишив родину і став мешкати окремо. Спільне господарство не ведеться. Вона офіційно не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку. Чоловік працює, однак матеріальну допомогу на її утримання та на утримання сина надає на власний розсуд в незначних розмірах та нерегулярно, що зумовило її звернутись до суду. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її ж утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення сином [PERSON] трьох років. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 20.10.2021 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи, ухвалою судді від 02 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що 03 березня 2020 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 03.03.2020 року, актовий запис №116. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 24.04.2020 року, актовий запис № 458. На даний час сторони проживають окремо, син проживає разом з матір`ю. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її ж утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Зазначила, що на даний час сторони однією сім`єю не проживають, відповідач проживає окремо від сім`ї, дитина проживає з позивачем і повністю перебуває на її утриманні. В зв`язку з незадовільним матеріальним становищем, перебуванням у декретній відпустці, позивач потребує матеріальної допомоги відповідача на своє утримання, оскільки відповідач надає матеріальну допомогу на власний розсуд в незначних розмірах та нерегулярно. Відповідач своїм\~правом на\~надання відзиву\~не скористався,\~будь-яких\~заяв чи\~клопотань до\~суду не\~надав, тому судом не встановлено, чи офіційно працевлаштований відповідач та який він має дохід. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 992 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved