Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення часток у спільній власності на квартиру посилаючись на те, що 23.11.1994 року на підставі розпорядження № 521/528 від 23.11.1994 року [PERSON] разом з відповідачами було приватизована трикімнатна квартира загальною площею 67,90 м кв., в тому числі житловою площею 38,20 м кв., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 23.22.1994 року ВАТ «Кварц» було видане свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено право спільної сумісної власності на вказану квартиру [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дане свідоцтво було зареєстроване Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації, про що зроблений запис в реєстрову книгу за номером 61, сторінка 88, номер запису 8410. В даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира не зареєстрована. В свідоцтві про право власності на житло зазначено, що трикімнатна квартира приватизована як спільна сумісна власність без визначення часток. Згідно довідки про надання інформаційно-консультативних послуг ТОВ «JTEKC СТАТУС» від 29.06.2021 року оціночна вартість трикімнатної квартири становить 350000.00 грн. В даний час в квартирі проживає троє мешканців - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] з 04.04.2000 року проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідач 1 участі в утриманні приватизованої квартири не приймає. Він являється інвалідом 2 групи (загальне захворювання). Відсутність чітко визначених часток у власності на квартиру порушує її права на володіння та розпорядження своєю власністю, що призводить до непорозумінь у відносинах з відповідачами. Також фактично вона самостійно сплачую в повному обсязі за комунальні послуги, хоча повинна сплачувати в частині, що визначає розмір у праві власності на квартиру. А тому просила визнати право спільної часткової власності за нею та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в спільному володінні трикімнатною квартирою загальною площею 67,90 м кв.. в тому числі житловою площею 38.20 м кв.. що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в розмірі 1/4 частини кожному співвласнику та стягнути з відповідачів судові витрати в рівних частинах. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартиру [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на житло (а.с.3). Позивач та двоє відповідачів [PERSON] , [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в спірній квартирі, що підтверджується довідкою ПП «Санітарія» м.Чернівці № 686 від 18.02.2021 року (а.с.5). Відповідач [PERSON] з 04.04.2000 року проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідач 1 участі в утриманні приватизованої квартири не приймає. Він являється інвалідом 2 групи (загальне захворювання), що підтверджується копією паспорта та копією пенсійного посвідчення (а.с. 9, 10, ). У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно із частиною 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною масністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що за таких обставин позовні вимоги [PERSON] про визначення часток у спільній власності на квартиру між нею та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є обґрунтовані і позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved