Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

[PERSON] який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 20.09.2005р., який між ними розірвано 17.09.2010р.. У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є студентом 1 курсу 11мб-о групи факультету економіки і підприємництва початкового (короткий цикл) рівня вищої освіти денної форми здобуття вищої освіти Уманського національного університету садівництва 4 рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06. 2023 року. Навчається на місцях державного замовлення. Стипендія не нараховується. На період навчання проживає в гуртожитку навчального закладу, за що сплачує кошти. Фінансової допомоги зі сторони матері вкрай не вистачає, оскільки позивач ніде не працює, на період навчання несе витрати на учбовий матеріал, їжу, одяг, засоби гігієни, мобільний зв`язок на проїзд по м.Умань Черкаської області в громадському транспорті, а також переїзд на міжміському транспорті до смт.Побузьке (за місцем реєстрації), хоча б раз на місяць. Відповідач має змогу надавати кошти на утримання сина, оскільки він є цілком здоровим та працездатним, працевлаштованим та таким, що отримує заробітну плату з якої відраховуються податки. Офіційно працює на ТОВ «Побузький феронікелевий комбінат» де отримує заробітну плату. В добровільному порядку відповідач ніяким чином не допомагає позивачу в його матеріальному забезпеченні. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в зв`язку із навчанням, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу ), починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання , а саме до 30.06.2023 року. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача та позивач не з`явились. Представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), про що свідчить повідомлення про отримання рекомендованого листа з судовим викликом 17.02.2022р., яке вручено особисто, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане повторно 13.07.2007 року Центральним відділом РАЦС Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.9). Відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 20.09.2005р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 20.09.2005р. виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с.11), шлюб між ними розірвано 17.09.2010р., що підтверджується рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2010р. (а.с.12). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки Уманського національного університету садівництва факультету економіки та підприємництва №13-06/332 від 09 вересня 2021 року [PERSON] є студентом 1 курсу 11мб-о групи факультету економіки і підприємництва початкового (короткий цикл) рівня вищої освіти, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2023р., навчається на місцях державного замовлення, стипендіє не нараховується (а.с.13). Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання сина не бажає . Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, повнолітній син відповідача, який є студентом денної форми навчання, не працює, не отримує доходів, перебуває на матеріальному забезпеченні матері, при цьому несе певні витрати, які пов`язані з його навчанням, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, яка дійсно потребує матеріальної допомоги як з боку матері, так і з боку батька, а також особу відповідача, який не надав в судове засідання відзив на позовну заяву та доказів того, що він знаходиться в тяжкому матеріальному становищі і не може надавати таку допомогу своєму синові; є непрацездатною людиною; має на утриманні інших неповнолітніх (повнолітніх) дітей; немає іншого доходу окрім соціальних виплат тощо. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з навчанням в розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 10.02.2022 року дозакінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року, оскільки дана обставина настане першою. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 992,40 грн. судового збору на користь держави, що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На підставі викладеного та

Outcome: approved