Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою, просить встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого на підставі рішення виконкому Апостолівської міської ради народних депутатів № 1 від 29.01.1998 року, виданого на ім`я [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а сам: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину прийняла у встановлений законом порядок. 09.09.2021 року вона звернулася із заявою до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування. 15.09.2021 року державний реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Апостолівської міької ради Коваль С.А. в реєстрації права власності на зазначений будинок їй було відмовлено у зв`язку з тим, що виявлені розбіжності в написанні прізвища та по батькові в свідоцтві про право власності та паспортними даними спадкодавця - зазначено, що власником є [PERSON] , а в паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть записано " [PERSON] "ч. Зазначені обставини стали підставою звернення до суду із заявою. Заявник до судового засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність. Представник Апостолівської міської ради в судове засідання не з`явився, заперечень на заяву не надав, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України - фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Згідно ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно Постанови Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. В судовому засіданні встановлено і це підтверджується доказами у справі, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [INFO] [INFO] народився саме « [PERSON] », місце реєстрації село Яєчковичі Жабчицького району Брестської області (а.с. 30). 26 квітня 2002 року на ім`я [PERSON] , ( [PERSON] ) видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , відповідно до вказаного паспорту [PERSON] народився [INFO] в с. Яєчковичі Жабчицького району Брестської області (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 05.02.1977 року, 05.02.1977 року було укладено шлюбу між « [PERSON] », [INFO] , уродженцем с. Яєчковичі Жабчицького району Брестської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Апостолове Дніпропетровської області (а.с. 31). Відповідно до копії атестату № [NUMBER], виданого 19.07.1972 року, [PERSON] закінчив міське-професійне училище № 9 м. Кривого Рогу за спеціальністю монтажник-електрозварювальник (а.с.36) Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] від 17.11.1973 року, останній виданий « [PERSON] », [INFO] , місце народження село Яєчковичі Жабчицького району Брестської області, має спеціальність зварювальника, сімейний стан одружений з [PERSON] , 1958 року народження (а.с. 38) Згідно письмового пояснення [PERSON] він проживає по сусідству з [PERSON] приблизно 30 років. Разом в 90-х роках відбудовували їхні будинки. Все життя [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований на [PERSON] . (а.с. 27) Згідно письмового пояснення [PERSON] вона проживає по сусідству з [PERSON] приблизно 30 років. Разом в 90-х роках відбудовували їхні будинки. Все життя [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований на [PERSON] . (а.с. 28) Суд не вбачає суперечностей у наданих заявником документах та письмових поясненнях свідків, обставини, які можуть ставити під сумнів той факт, який просить встановити заявник, матеріали справи також не містять. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 частиною 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності із п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , належить свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , виданного на підставі рішення виконкому Апостолівської міської ради народних депутатів № 1 від 29.01.1988 року, що виданий на ім`я [PERSON] . З огляду на зазначене вбачається, що обставини, викладені у заяві знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та задовольняє її у повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved