Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 08.05.2001 року квартири [ADDRESS] , серії АЕА №398340, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1381. В обгрунтування заяви [PERSON] вказав на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , після перевірки документів виявив описку в договорі, а саме в його тексті вказано прізвище « [PERSON] », тоді як за паспортом прізвище - « [PERSON] ». Він звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної Академії Наук України та 16.11.2021р і отримав експертний висновок №056/2232-m про те, що прізвища є ідентичними. [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій підтримав заявлену вимогу та просив здійснити розгляд справи в його відсутності. Від заінтересованої особи заяв про відкладення розгляду справи не надходило, її неявка не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Як видно з договору купівлі-продажу від 08.05.2001 року серії АЕА №398340, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1381, [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Право власності зареєстровано на квартиру 27.08.2001 року. Згідно з ІD паспортом, який видано 19.11.2021р. органом 5116, значиться « [PERSON] , [INFO] ». За карткою фізичної особи -платника податків ДПІ у Суворовському районі [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру зареєстрована адреса проживання [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] . Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної Академії Наук України №056/2232-m від 16.11.2021р прізвища « [PERSON] » і « [PERSON] » є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм в ситуації контактного білінгвізму. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315). Факт, який просить встановити заявник, необхідний йому для реалізації можливості вільно розпоряджатися власним майном. Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1-4 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вказані норми, оцінивши усі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що в документах заявника [PERSON] існують розбіжності в написанні прізвища, разом з тим судом встановлено належними доказами, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 08.05.2001 року належить заявнику.

Outcome: approved