Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

27 жовтня 2021 року позивач звернулася в суд з позовом до ТзОВ "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що згідно із виконавчим написом № 111972 від 08 червня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" стягнуто кошти в розмірі 8405,83 грн. 24 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. відкрито виконавче провадження № 66931682 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позаяк на момент його вчинення кредитний договір № 002-02006-3000114 від 30.01.2014 року, укладений нею із ПАТ "Дельта Банк" не був тим документом, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, заборгованість не є безспірною. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 111972 від 08 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 8405,83 грн, а також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Ухвалою судді від 01 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, а також ухвалою суду від 23.11.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме: витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича виконавчий напис № 111972 від 08 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості в розмірі 8405,83 грн. Проте витребуваний доказ приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. суду не надав, у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судовою повісткою, яка разом із ухвалою суду про витребування доказів повернулася суду без вручення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. копію виконавчого провадження № 66931682, яке було відкрито постановою від 24 вересня 2021 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. № 111972 вiд 08.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості в розмірі 8405,83 грн. Також, вищевказаною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. 04 лютого 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. надійшли витребувані матеріали виконавчого провадження. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 12:00 07.02.2022 року, у зв`язку із перебуванням судді Кідиби Т. О. у відпустці розгляд справи було відкладено на 10:00 22.03.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, 06 грудня 2021 року від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи за допомогою засобів електронного зв`язку та підсистеми "Електронний суд". Будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Треті особи у судове засідання не з`явились також, хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань, заяв від них не надійшло. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 111972, відповідно до якого із [PERSON] , боржника за кредитним договором № 002-02006-300114 від 30 січня 2014 року, укладеним із ПАТ "Дельта Банк", стягнуто на користь ТзОВ "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" заборгованість за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року в розмірі 8405,83 грн, в т. ч.: 4484,34 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2046,49 грн - заборгованість за відсотками та комісією, 1825 грн - заборгованість за штрафними санкціями, 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а. с. 56). Згідно із постановою від 24.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Клехо А. Є. було відкрито виконавче провадження № 66931682 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 58). Статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (підпункт 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі - постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999). Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). У оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його вчинення є, зокрема, постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса) стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 002-02006-300114 від 30 січня 2014 року. Доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 002-02006-300114 від 30 січня 2014 року приватним нотаріусом, а також відповідачем не подано, до матеріалів позову долучено копію даного договору, що не є посвідченим нотаріально (а.с.55). Крім того, доказів безспірності заборгованості позивача матеріали справи не містять, позивач стверджує, що повністю виконала умови кредитного договору. Також із оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що правонаступником ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору факторингу № 408/К від 27 квітня 2018 року є ТОВ "ФК "Сіті Фінанс", в свою чергу правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі договору факторингу № 1/Д від 15 жовтня 2020 року є ТОВ "Фінансова компанія управління активами", правонаступником якої на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року є ТОВ "Фінпром Маркет", у свою чергу правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі договору факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року є ТзОВ "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс". При цьому доказів в підтвердження вказаного відповідачем не надано. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М., вчиненого 08 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 111972, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" заборгованості за кредитним договором № 002-02006-300114 від 30 січня 2014 року, а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом, на загальну суму 8405,83 грн, таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Outcome: approved