Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 18.02.2016 року. В шлюбі у них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем вони фактично не проживають однією сім`єю з 2019 року, між ними припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Фактично сім'я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між ними вважає неможливим. Спір про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю на цей час відсутній. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.02.2022 року відкрито провадження за вказаним вище позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Просить залишити їй шлюбне прізвище. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, ознайомившись із заявами сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт, що сторони перебувають у шлюбі, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 18.02.2016 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 11 (а.с. 7). У подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Майнового спору не заявлено. Позивач скористався даним йому за законом правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд пересвідчився, що відповідач також не має намір зберігати шлюб із позивачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору за клопотанням позивача, що випливає із прохальної частини позовної заяви, суд вважає за можливе віднести на його рахунок. На підставі викладеного

Outcome: approved