Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування завданої майнової шкоди, мотивуючи свої вимоги посиланням на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Приватним підприємством «Транс Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 134597 від 11.07.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: напівпричепу Kogel, державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - Застрахований автомобіль). 01.12.2018 року на автодорозі Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля MAN, державний реєстраційний номер [NUMBER] та застрахованого напівпричепа, під управлінням водія [PERSON] , та автомобіля Mercedes-Benz 817, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] (відповідач). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2019, [PERSON] визнано особою винною в настанні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку-фактури №ОК-000001512 від 12.03.2019 вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 144095 грн. 47 коп. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було визнано вищевказане ДТП страховим випадком та в подальшому сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 137685,99 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування», на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 04.12.2018 та страхового акту № UA2018120300055/L03/03 від 08.04.2019. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №28621 від 09.04.2019. Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Згодом стало відомо, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3907157 (Поліс). В порядку досудового врегулювання спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» сплатило на користь Приватного акціонерного товариства «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 99000,00 грн. Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (137685,99 грн.) і страховою виплатою (99000,00 грн.), яку здійснило ПрАТ СК «ВУСО» становить 38685,99 грн. (137685,99 грн.-99000,00 грн.=38685,99 грн.), то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ СК «ПЗУ Україна». В порядку досудового врегулювання спору, 24.02.2020 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося до відповідача з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, однак станом на дату подання позовної заяви до суду відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримано не було. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 38685,99 грн., а також витрат на оплату судового збору у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 280-282 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Належно повідомлений представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не прибув з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Приватним підприємством «Транс Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 134597 від 11.07.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: напівпричепу Kogel, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6-16) 01.12.2018 року на автодорозі Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля MAN, державний реєстраційний номер [NUMBER] та застрахованого напівпричепа, під управлінням водія [PERSON] , та автомобіля Mercedes-Benz 817, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2019 у справі №370/3561/18, [PERSON] визнано особою, винною в настанні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с.17) Відповідно до рахунку-фактури №ОК-000001512 від 12.03.2019 вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 144095 грн. 46 коп. (а.с.22) ПрАТ СК «ПЗУ Україна» визнано вищевказане ДТП страховим випадком та в подальшому сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 137685,99 грн. На підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 04.12.2018 (а.с. 18-20) та страхового акту № UA2018120300055/L03/03 від 08.04.2019 (а.с.23-24), ПрАТ СК «ПЗУ Україна» була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 137685,99 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується копією платіжного доручення №28621 від 09.04.2019 (а.с.26) Згідно полісу №АМ/3907157 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно - правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz 817, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який на момент дорожньо-транспортної події перебував під управлінням водія [PERSON] , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» (а.с.25) Зі страхового акту № UA2018120300055/L03/03 від 08.04.2019, а також протоколу технічного огляду КТЗ від 10.12.2018 вбачається, що представником ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» був оглянутий пошкоджений напівпричеп Kogel, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.21, 24) В порядку досудового врегулювання спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» сплатило на користь Приватного акціонерного товариства «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 99000,00 грн. В порядку досудового врегулювання спору, 24.02.2020 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося до відповідача з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, яка складається з різниці між фактичним розміром шкоди (137685,99 грн.) і страховою виплатою (99000,00 грн.), яку здійснило ПрАТ СК «ВУСО» становить 38685,99 грн. (137685,99 грн.-99000,00 грн.=38685,99 грн.), однак відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від відповідача отримано не було (а.с.27) З огляду на це, суд зазначає наступне. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України та іншим законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика називається суброгацією. Страховик, пред`являючи до особи, відповідальної за шкоду, вимогу, яка перейшла до нього у порядку суброгації, зобов`язаний керуватися тими нормативними актами, які регулюють відносини, що існують між страховиком (вигодонабувачем) і заподіювачем шкоди. Це стосується як матеріальних, так і процесуальних норм права. У порядку суброгації страховик може стягти із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам сплатив страхувальнику. Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Норми ст. 27 Закону України «Про страхування» і аналогічної за змістом ст. 993 ЦК України є імперативними, тому у договорі страхування не може бути скасовано право на суброгацію. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто після сплати страхового відшкодування до страховика за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги до винної особи про відшкодування збитків. Відповідно до п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації відповідач [PERSON] повинен сплатити на користь позивача в сумі 38685,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved