Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають протилежні погляди на сімейні цінності та між ними відсутнє взаєморозуміння в життєвих ситуаціях, що призвело до того, що сім`я перестала існувати. Подружні відносини між сторонами відсутні вже більше місяця. Сторони проживають окремо. Подальше спільне життя та примирення не можливе. Ухвалою суду від 23.12.2021 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, у заяві від 28.03.2022 року просив розгляд справи провести за його відсутності, шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явилася. У заяві від 07.02.2022 року просила розглядати справу за її відсутності. Не заперечила проти розірвання шлюбу. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи заяви сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 17.02.2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 17.02.2017 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 29.08.2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Спору відносно місця проживання дитини, на час розгляду справи судом не має. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК, слід повернути позивачу судовий збір з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved