Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

У квітні 2021 р. представник Працевитий Г.О. звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що 08.08.2008 р. між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500155015, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 2590,04 доларів США строком на 2 роки. Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» на підставі договору факторингу від 30.09.2009 р. є ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс». Згідно договору факторингу № 0109/2020 від 01.09.2020 р., укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платінум Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 500155015 від 08.08.2008 р. було відступлено ТОВ «Платінум Фінанс». Після отримання кредиту позивач здійснював дії щодо його погашення. В період з 2008 р. по 2021 р. банком не заявлялось жодних претензій до позивача стосовно невиконання умов договору до 08.08.2008 р. З сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» позивачу стало відомо про внесення приватним виконавцем Пімаховою Д.В. до реєстру боржників інформації щодо позивача, в зв`язку з виконанням виконавчого провадження № 64621064. 09.04.2021 р. між позивачем та Адвокатським бюро «Юрконсалт» Геннадія Працевитого» було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокатом було направлено адвокатські запити до приватного виконавця з метою отримання копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. Приватним виконавцем на запит адвоката було надано відповідь, з якої встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зі змісту наданих документів вбачається, що 01.02.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис за № 1397 про стягнення на користь стягувача ТОВ «Платінум Фінанс» з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 08.08.2008 р. № 500155015 в розмірі 20719,69 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню. Посилаючись на положення ст.ст.1, 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, представник просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 01.02.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., який зареєстровано в реєстрі за № 1397 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Платінум Фінанс» заборгованості за кредитним договором в сумі 20719,80 грн., стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 15.06.2021 р. у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 30.08.2021 р. 30.08.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 23.09.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.1 ч.1 ст.223 ЦПК України. 23.09.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 01.11.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.1 ч.1 ст.223 ЦПК України. 01.11.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 03.12.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.1 ч.1 ст.223 ЦПК України. 03.12.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 11.01.2022 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.1 ч.1 ст.223 ЦПК України. 11.01.2022 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 14.03.2022 р. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача направив до суду клопотання за змістом якого просить проводити судові засідання за його відсутності та зменшити витрати на правничу допомогу. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. направила до суду заяву про розгляд справи за її відстуності. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. Третя особа - приватний виконавець Пімахова Д.В. до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, пояснень по суті спору не подавала. Суд розглянув справу за відсутності третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснювалось згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, приймаючи до уваги позицію представників сторін та третьої особи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом з письмових доказів, 01.02.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис за № 1397 про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 500155015 від 08.08.2008 р., укладеним з ПАТ «Альфа-Банк», право вимоги якого 30.09.2009 р., згідно договору факторингу, було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи», право вимоги якого, згідно договору факторингу № 2012-2-1/1 від 18.12.2012 р., було відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно договору факторингу № 0109/2020 від 01.09.2020 р., укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платінум Фінанс», право вимоги за кредитним договором № 500155015 від 08.08.2008 р., укладеним з ПАТ «Альфа Банк» було відступлено ТОВ «Платінум Фінанс» та стягнуто з позивача на користь відповідача загальну суму заборгованості в сумі 20719,69 грн. за період з 10.01.2009 р. по 16.12.2020 р. (а.с.14). 23.02.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Пімаховою Д.В. на підставі виконавчого напису № 1397 відкрито виконавче провадження № 64621064 (а.с.15-16). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Згідно зі ст.. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом не встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб; строк, за який час має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому ст.. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно не обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряти доводи боржника в повному обсязі й встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. П. п. 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зазначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. У відповідності з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В обґрунтування вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позивач, зокрема, посилається відсутність безспірної заборгованості. Суд також звертає увагу, на той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, або оспорити вимоги відповідача чи виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За вище викладених обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису були відсутні, у зв`язку з чим задовольняє вимоги [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив з наступного. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 09.04.2021 р. між позивачем [PERSON] і адвокатським бюро «Юрконсалт» Геннадія Працевитого» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с.11). Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки в процесі розгляду справи позивачем не надано доказів, які підтверджують здійснення ним відповідних витрат, суд не встановив підстав для стягнення суми витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved