Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ "Експрес бетон", третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої каліцтвом (додаткових витрат) зазначивши, що 15 травня 2019 року, близько 15 годин 10 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ІVЕСО", реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «2СЖ2І», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Експрес бетон», здійснюючи лівий поворот на перехресті вул.С.Кемського в м.Коростень та 152 км., автодороги Київ-Ковель, в порушенні пунктів 10.1, 16.3, 16.11, 2.3-6 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, в яких сказано: - Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; -У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів; - На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; виявив неуважність до дорожньої обстановки, відволікся від керування транспортним засобом, не надав перевагу водію транспортного засобу, який наближаються на перехрещенні проїзних частин по головній дорозі в результаті чого здійснив зіткнення із мотоциклом марки "Delta", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по автодорозі Київ-Ковель, яка є головною. В результаті зіткнення водій мотоцикла марки "Delta", реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламкового перелому великогомілкової кістки та подвійного перелому малогомілкової кістки в верхній третині зі зміщенням, садна правої надбрівної дуги, параорбітальної гематоми з обох сторін, поверхневого садна в ділянці правого грудино-ключичного з`єднання, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №338 від 10.07.2019 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Згідно висновку експерта №3/500 від 14.08.2019 порушення водієм [PERSON] , вимог пунктів 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками. Дії [PERSON] були кваліфіковані за ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2019 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження закрито. У зв`язку з отриманими травмами, він в період з 06.09.2021 року по 22.10.2021 року перебував на лікуванні в КП "Коростенська міська лікарня" та ДУ "Інститут травматології та ортопедії НАМН України". 22.09.2021 року йому була проведена ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини стегна та проведено стаціонарне лікування, у зв`язку з чим він поніс витрати в розмірі 20000,00 грн., з яких 16431, 21 грн. на придбання ліків та перв`язочого матеріалу, засобів гігієни, догляду, харчування. Оскільки, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] , який працює в ТОВ "Експрес Бетон", під час виконання ним своїх трудових обов`зків, просить стягнути з відповідача на його користь 20000,00 грн. понесених витрат на лікування та 1000,00 грн. за надання професійної правничої опомоги. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.02.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач, третя особа про розгляд справи повідомлялись належним чином (ухвалу про відкриття провадження з додатками отримали 21.02.2022 року та 28.02.2022 року відповідно), відзиву на позов, заперечень чи клопотань не надано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно частин 1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.8, п.9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 15 травня 2019 року, близько 15 годин 10 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки "ІУЕСО", реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «2СЖ2І», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «Експрес бетон», порушив вимоги ПДР та здійснив зіткнення із мотоциклом марки "Delta", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зіткнення [PERSON] , отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №338 від 10.07.2019 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2019 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження закрито. Одночасно зі змісту викладеного в ухвалі обвинувачення та вступної частини судового рішення слідує, що [PERSON] керував автомобілем марки "ІVЕСО", реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «2СЖ2І», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ "Експрес бетон", в якому останній працював на посаді водія. Виходячи із положень ст.1187 ЦК України, вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Для покладання на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи з наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного Суду, викладених у Постановах від 25 листопада 2020 року (справа № 760/28302/18-ц) та від 02 листопада 2020 року (справа № 133/1238/17). При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі, якщо шкоду завдано смертю фізичної особи. З письмових матеріалів справи вбачається, що в період з 06.09.2021 року по 22.10.2021 року [PERSON] перебував на лікуванні в КП "Коростенська міська лікарня", 16.09.2021 року перебував на консультації в ДУ "Інститут травматології та ортопедії НАМН України". 22.09.2021 року [PERSON] була проведена ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини стегна та проведено стаціонарне лікування. У зв`язку з проведеним оперативним втручанням та лікуванням [PERSON] поніс витрати в розмірі 20000,00 грн., з яких 16431, 21 грн. на придбання ліків та перв`язочого матеріалу, засобів гігієни, догляду, харчування, що стверджується.... Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення. Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На підставі викладеного вище, суд вважає, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача матеріального збитку в розмірі 20000,00 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки Позивачем доведено актуальність відшкодування матеріальної шкоди. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої допомоги та квитанцію про сплату коштів в сумі 1000,00 гривень, дані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved