Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги обґрунтовані тим, що згідно укладеного кредитного договору б/н від 16.01.2015, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі встановленому договором. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач, порушивши умови договору, допустила утворення заборгованості за кредитом. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли відповідачі, які на час смерті спадкодавця постійно з нею проживали, про відмову від спадщини не заявляли. Позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , солідарно, як спадкоємців боржника, заборгованість за кредитним договором в сумі 13196 грн. та судові витрати у справі. Заперечення відповідача. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Мотивувальна частина рішення. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 16.01.2015, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому розмір кредитного ліміту був збільшений до 5300 грн. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви. AT КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення заборгованості включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК України. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані відповідачі у справі. Відповідачі про відмову від спадщини не заявляли, а тому в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Згідно ч.3 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він мас право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Таким чином, у разі смерті спадкодавця, спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють спадкодавця у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Заборгованість за кредитним договором б/н від 16.01.2015 станом на 10.09.2020 становить 13196 грн. Відповідачі не подали заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved