Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з 16 липня 2007 року з відповідачем перебувала у шлюбі, який між ними розірвано рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01.10.2021 року. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , а [INFO] - донька [PERSON] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, а також щодо їх матеріального утримання. Вона працює в ДРУ «Всеукраїнський центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю «Віра, надія, любов», її заробітна плата складає 6 547 грн., а таких коштів не вистачає на належне утримання дітей. Відповідач раніше працював далекобійником, заробляв в середньому по 20 тис. грн. в місяць. Наразі їй не відомо де і ким він працює, адже останній не спілкується ні з нею, ні з дітьми. Разом з тим, відповідач спроможний утримувати дітей на належному рівні, оскільки раніше утримував сім`ю, інших утриманців не має, фізично здоровий і здатний працювати. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак її представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його та позивачки відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представником [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без його та відповідача участі. Крім того, представником відповідача подано до суду заяву, в якій частково визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення аліментів з відповідача на утриманні дітей в мінімальному розмірі, починаючи з дня звернення позивачки до суду, посилаючись на відсутність у відповідача постійного заробітку та його неспроможність сплачувати затребувану позивачкою суму аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З обставин зазначених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи, судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. За змістом ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; інш. обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що відповідач на даний час не має постійного заробітку, однак є здоровим, працездатним, таким, що спроможний заробляти та надавати матеріальну допомогу на утримання дітей (представником відповідача у заяві не наведено обставин, які б дали суду підстави вважати, що відповідач не в змозі працевлаштуватися, отримувати стабільний дохід та забезпечити своїх дітей належним рівнем життя, а також не надано доказів незадовільного стану здоров`я відповідача), враховує і те, що відповідач інших осіб на утриманні не має. Враховує також потреби дитини. Так, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2 618 грн., з 01 липня 2022 року - 2 744 грн., з 01 грудня 2022 року - 2 833 грн. За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 800 грн. на кожну дитину щомісячно. При цьому суд вважає, що такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а платник аліментів має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дітей. А тому, вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать втрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги від 09.12.2021 року, укладений між адвокатом Онофреєм В.К. та позивачкою [PERSON] . Згідно додатку №1 до договору №2-21/103 про надання професійної правничої допомоги від 09.12.2021 року клієнт сплатив гонорар виконавцеві в розмірі 8 300 грн. Представник відповідача подав заперечення щодо судових витрат, в якому зазначив, що виходячи зі складності справи, обсягу та характеру наданих послуг, заявлена позивачкою до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 300 грн. є неспівмірною, а вимоги про її відшкодування необґрунтованими. Таким чином, враховуючи докази, надані позивачкою на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд дійшов висновку, що вищевказані документи можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачкою витрат на правничудопомогу в сумі 8 300 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. З огляду на зазначене, суд вважає, що вимогу позивачки про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу, слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. Крім того, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по його сплаті у розмірі 908 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial