Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Естінко Т.Е., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.03.2020 між [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. за № 410. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який не є членом сім`ї позивача та не проживає у даному приміщенні з 06.09.2009, так як виїхав проживати в Російську Федерацію. Він був попереднім власником квартири та продав таку [PERSON] і відповідно втратив право на користування цим житловим приміщенням. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду із даним позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування вказаною квартирою. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, але представник позивача подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без особистої участі позивача та його представника. Відповідач будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного квлади України,лопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2020 між [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Пилип М.А. за №410. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що стверджується відповідним Витягом від 05.03.2020. У даному житловому приміщенні значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] , попередній власник квартири позивача, який відчужив дане житлове приміщення продавцю квартири [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не є членом сім`ї позивача та не проживає у вказаній квартирі з 06.09.2009, виїхав проживати в Російську Федерацію. Факт непроживання відповідача з 2009 року у квартирі, належній позивачу, підтверджується довідкою-підтвердженням. Окремої домовленості між позивачем та відповідачем про встановлення строку та інших умов відсутності відповідача не існує. Поважних причин відсутності таких як: тривале відрядження, переведення на інше місце роботи, військова служба тощо - немає. Відповідач не є наймачем житлового приміщення, договору найму чи оренди житлового приміщення ним не укладено. В даному випадку змінився власник квартири, у попереднього власника припинилося право власності на житлове приміщення, а відповідно припинилося і право користування ним. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація відповідача у квартирі, належній позивачу порушує право останньої передбачене ст. 317 ЦК України, а саме: перешкоджає вільному розпорядженню майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. За встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 908 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved