Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року у справі № 126/1744/15-ц та стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] на її - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. Стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23.11.2013 року вона та відповідач по справі - [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Оскільки їхнє спільне сімейне життя не склалося, за рішенням Бершадського районного суду від 23.06.2015 року шлюб між ними було розірвано. Також, рішенням Бершадського районного суду від 26.05.2015 року присуджено щомісячно стягувати із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно з 12.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На час звернення до суду про стягнення з відповідача аліментів, свої позовні вимоги вона обгрунтовувала тим, що відповідач на той час ніде не був офіційно працевлаштований, не мав постійного заробітку, мав нерегулярний мінливий дохід. Суд її позовні вимоги задоволив частково і визначив спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. На даний час відповідно до ст.181 ч. 3 СК України вона бажає змінити спосіб стягнення аліментів, оскільки їй стало відомо, що відповідач зараз працює водієм на одному із сільськогосподарських підприємст в с. Війтівка у Гайсинському районі Вінницької області, має постійне місце роботи та постійний заробіток, його матеріальний стан значно покращився. Разом з тим, будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина він не надає, а син підростає і потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, тоді як аліменти в розмірі 500 грн. є явно недостатніми. Також після винесення рішення суду від 26.05.2015 року про стягнення аліментів, відповідач аліментів на утримання неповнолітнього сина взагалі не сплачував. А тому, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із відповідача та визначити спосіб їх стягнення у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини. На даний час дитина проживає біля неї, що підтверджується відповідною довідкою Війтівського старостинського округу Бершадської міської ради Вінницької області. Крім того, 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2022 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. цим вимогам не відповідає. За віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного етану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у нього не має і тому у нього є можливість сплачувати аліменти. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак до початку судового засідання звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, позивач просила розгляд даної справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, позивач просив розгляд даної справи проводити за його відсутності. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що з 23.11.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] жителя [ADDRESS] (ід. код: [NUMBER] ), на користь [PERSON] , жительки [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду з 12.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 23.06.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина увесь час проживає з позивачкою. Факт проживання сина [PERSON] разом із позивачкою (матір`ю) та перебування його на її повному утриманні відповідачем не оспорюється та підтверджується довідкою Війтівського старостинського округу Бершадської міської ради Вінницької області № 1410 від 29.11.2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни порядку стягнення та розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, та вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зміну способу та збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сімейним кодексом України визначено про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. З огляду на викладене та враховуючи, що розмір аліментів стягнутий з відповідача за рішенням суду від 26.05.2015 року є значно меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вбачає підстави для задоволення даного позову. У разі зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо витрат позивача, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, у підтвердження понесених [PERSON] витрат на правову допомогу до матеріалів справи позивачем долучено розрахунок гонорару за надання правової допомоги від 30.11.2021 року, згідно якого позивач сплатила адвокату Куцяку Ф.Г. 1200 грн. за надання правничої допомоги, а тому суд вважає за можливе саме таку суму понесених нею та документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду та з урахуванням того, що питання про стягнення аліментів судом вирішено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп..

Outcome: approved