Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2019 року по цивільній справі № 569/11953/19 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 07 вересня 2018 року по справі № 569/15993/18 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на сьогодні відповідач сплачує їй аліменти в розмірі близько 1\~300 грн., однак вказана сума не є достатньою для гармонійного розвитку дитини, оскільки згідно медичного висновку № 68 від 08.12.2017 року дитині встановлено діагноз сенсомоторна алалія, у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати на заняття з логопедами, психолого-педагогічну діагностику та інші види реабілітації відповідно до індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 12.01.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 24.02.2022 року клопотання, в якому позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 24.02.2022 року заяву, в якій просить відкласти розгляд справи на іншу дату, в зв`язку із військовим станом в країні. Враховуючи, що відповідачем подано відзив на позовну заяву з відповідними доказами, суд рахує за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача, враховуючи предмет позову, а також строки, встановлені ЦПК України для розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 5). Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 07 вересня 2018 року по справі № 569/15993/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради\~України\~N\~789-XII\~від\~27\~лютого\~1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.\~\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192\~СК\~України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Згідно з ст.ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує ту обставину, що може сплачувати позивачці аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 3\~000 грн. щомісячно, посилаючись на ту обставину, що він наразі заробітної плати або інших видів доходу не отримує, оскільки знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому та отримує компенсаційну виплату як особа, яка здійснює догляд за особою (його бабусею), яка досягла 80 років в розмірі 37,34 грн. Вказує, що на даний час його матеріальне становище не покращилось з моменту прийняття рішення суду щодо стягнення з нього аліментів. Наразі його дохід складають тимчасові (неофіційні) підзаробітки, які носять мінливий та тимчасовий характер. З довідки № 2423 від 29.10.2018 року виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому вбачається, що відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років [PERSON] , [INFO] . Виплата призначена з 05.05.2017 по даний час. В п. 27 постанови №\~2\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 12.06.2009\~року «Про\~\~застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Заперечуючи проти вимог позивачки, будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина - [PERSON] відповідач не надав. Згідно медичного висновку № 68 від 08.12.2017 року про дитину-інваліда віком до 18 років виданого КЗ «РОЦПЗН» вбачається, що [PERSON] , [INFO] є дитиною інвалідом, якому встановлено діагноз сенсомоторна алалія на резидуально-органічному фоні (а.с. 7). Посилання відповідача на відсутність у нього доходів та здійснення ним догляду за його бабою - [PERSON] , [INFO] як особою, яка досягла 80 років та отримання ним за це компенсаційної виплати лише в розмірі 37,34 грн. не може судом прийматися до уваги, виходячи з наступного. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» від 23.09.2020 року № 859 отримувачі компенсації є застрахованими особами, а тому період здійснення догляду такими особами зараховується до страхового стажу для призначення пенсії. З вказаного можна зробити висновок, що відповідач приховує свій реальний дохід, а догляд за своєю бабою здійснює в своїх цілях та інтересах для подальшого зарахування йому страхового стажу для призначення пенсії, таким чином уникаючи плати коштів необхідних на утримання на належному рівні своєї дитини інваліда. Враховуючи вищевикладене та виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений судовим наказом, стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо зміни способу стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави,

Outcome: approved