Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

У січні 2022 року комунальне підприємство Полонської міської ради «Благоустрій» (далі Підприємство) звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 5629,40 грн., а також судові витрати. Позов мотивований тим, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS] та є споживачем зазначених послуг, яке надає Підприємство, проте [PERSON] відмовляється укласти договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також не сплачує їх вартість, внаслідок чого у неї за період з 01.01.2019 по 30.11.2021 утворилась заборгованість на загальну суму 5629,40 грн. Згідно ухвали судді від 09.02.2022 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подала. За зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] не проживає. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Відповідно до даних рішення 37-ї сесії І-го скликання Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади № 13 від 06.10.2017 КП ПМР «Благоустрій» визначене виконавцем робіт по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій. Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ № 188 від 27.10.2017 встановлено тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на території м. Полонне. Загальний розмір тарифу для будинку [ADDRESS] складає 2,67 грн. Згідно розрахунку заборгованості споживача [PERSON] наявна заборгованість загальною сумою 5629,40 грн. Відповідно до даних актів виконаних робіт Підприємство у період 2019-2021 років виконувало роботи по утриманню будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] , зокрема косіння трави, прочищення каналізації, ремонт водопроводу, поточний ремонт сходових клітин, вирізка кущів, підрізка дерев, встановлення світильників, вивіз сміття та обрізок дерев, ремонт покрівлі, фарбування металевих конструкцій дитячого майданчика, ремонт освітлення тощо. За даними довідок за освітлення місць загального користування житлового будинку по [ADDRESS] було спожито електроенергії в 2019 році 418 кВт на суму 618,64 грн., в 2020 році - 189 кВт на суму 268,38 грн., в 2021 році - 16 кВт на суму 26,88 грн. Вирішуючи питання щодо законності позовних вимог, суд виходить із наступного. За положеннями ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівля електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтею 7 Закону визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язками - укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (стаття 9 Закону). Частиною першою статті 10 Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Верховний Суд при розгляді у касаційному порядку справ № 686/14833/15-ц, № 638/11034/15-ц у постановах від 10.12.2018 року та від 13.11.2019 року вказав, зокрема про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Статті 12 та 81 ЦПК України встановлюють, зокрема, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За положеннями статей 77-80 ЦПК України докази мають бути: належними, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими, одержані у порядку встановленому законом, при цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; та достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивачем надані вищевказані письмові докази (акти на виконання робіт, довідки про споживання електроенергії), які об`єктивно вказують на те, що Підприємством фактично надавались житлово-комунальні послуги з утримання вищезгаданого багатоквартирного будинку та його прибудинкової території, а відповідачка, як власниця квартири у цьому будинку отримувала такі послуги, користувалася ними та не спростувала належними і допустимими доказами зворотне, а відтак у неї виник обов`язок оплатити вартість цих послуг. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved