Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно на період навчання або до досягнення 23 років; додаткові витрати на дитину, пов`язані з навчанням зі сплати навчання у розмірі 5 225,00 грн. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 лютого 2003р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис номер 128. 4 вересня 2012р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням Голосіївського районного суду міста Києва справа № 2601/8105/12. Від шлюбу позивач та відповідач мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачем та на даний момент є студентом 1 (першого) курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання Національного педагогічного університету імені Драгоманова, факультету спеціальної та інклюзивної освіти, навчається на контрактній основі за кошти фізичних осіб. Відповідач на утримання сина матеріальну допомогу надавав за рішенням Голосіївського суду міста Києва справа номер 2601/1435/12 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини. Після повноліття матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Позивач не в змозі самостійно утримувати повнолітнього сина який продовжує навчатися, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники, інтернет, технічні прилади, за допомогою яких дитина зможе відвідувати онлайн навчання, тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Окрім того, позивач самостійно сплачує вартість навчання в розмірі 21 000,0 грн. на рік. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги номер 2162-002211. За перший семестр навчання позивачем було сплачено 10 500,00 грн. Про інших осіб, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання, інформація відсутня. За наведених вище обставин, положень сімейного законодавства України просила суд позовну заяву задовольнити. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2021 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. Стислий виклад позиції відповідача 28 січня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач не заперечує проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в частині 1 500,00 грн. на місяць, відносно іншої частині позовних вимог заперечує, зазначаючи наступне. Позивачем належними доказами не доведено матеріальне становище, як своє так і платника аліментів. Позивачем не доведено, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на повнолітнього сина в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно. Розмір заявлених позивачем аліментів - 3 000,00 грн. становить фактично більше 100 % місячного розміру плати за навчання сина. На думку відповідача, позивач не надала будь-яких довідок про отримані нею доходи в розмірі для можливості сплати за навчання в розмірі 21 000,00 грн, так як навчання буде тривати 4 роки, та не обґрунтувала, чому їй не вистачає доходу на оплату навчання. Окрім того, відповідач не заперечує проти свого обов`язку щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак просить суд врахувати матеріальне становище платника аліментів при визначенні розмірів аліментів, так як на його утриманні ще є малолітня донька та дружина, яка перебуває в декретній відпустці, на підтвердження чого надає копію свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу, починаючи з 04.10.2021 р. Щодо стягнення додаткових витрати зазначає, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Відтак, твердження щодо стягнення додаткових витрат зі сплати навчання у розмірі 5 225,00 грн. є безпідставними та не відпадають вимогам чинного законодавства. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що дійсно сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішення Голосіївського районного суду міста Києва про розірвання шлюбу від 04 вересня 2012 року справа № 2601/8105/12. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , який станом на день звернення із даною позовною заявою вже набув повної цивільної дієздатності тобто досяг повноліття. Згідно довідки №695 від 25 жовтня 2021 року з Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу факультету спеціальної інклюзивної освіти НПУ імені М.П. Драгоманова. Згідно договору про навчання №2162-0022 у Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, з урахуванням його додатку у формі договору про надання платної освітньої послуги № 2162-002/1, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 84 000,00 грн. або 21 000,00 грн. за один навчальний рік. Згідно копії квитанції від 09.08.2021 року на рахунок НПУ ім М.П. Драгоманова сплачено грошові кошти у розмірі 10 500,00 грн., призначення платежу: [PERSON] , що за твердженням позивача є сплатою за навчання у 2021 році за перший семестр та по суті не заперечується відповідачем. Відповідно до наданих відповідачем копії довідки від 20.01.2022 №18, виданої КП « Київський метрополітен», останній працює в КП «Київський метрополітен» з 22.12.1998 року та посадовий оклад якого складає суму в розмірі 15 349,00 грн., а заробітна плата за останні дванадцять місяців склала 404 651,88 грн. Крім того, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між відповідачем та [PERSON] укладено шлюб, що свідчить про повторне укладання шлюбу відповідачем, а відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] у відповідача народилась ще одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . У той же час, відповідач звертає увагу на наведені вище факт, як на відсутність матеріальної спроможності утримувати повнолітнього сина в розмірі, визначеному позивачем. Нормативне обґрунтування У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. У ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Стаття 185 СК передбачає залучення батьків до участі в додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище. У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Особливими обставинами можуть бути несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії; нещасний випадок - дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо. Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники. Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті - витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Взявши до уваги всі надані в сукупності сторонами докази, а саме те, що [PERSON] , досягши повноліття навчається в Національному педагогічному університеті імені М.П. Драгоманова, та того факту, що батько інколи сплачує на рахунок сина певні грошові кошти, матеріальне становище платника аліментів, та факт того, що в нього у зв`язку із вступом у повторний шлюб народилась донька [PERSON] , що неодмінно має бути враховано судом під час прийняття рішення про стягнення аліментів, однак, виходячи із потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням на платній основі сина [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню, а саме доцільно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина аліменти у твердій грошові формі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , 23-річного віку, починаючи з дати подачі відповідного позову до суду, а саме з 04 листопада 2021 року (позовна заява надійшла до суду засобами поштового зв`язку із відбитком оператором поштового зв`язку про прийняття до поштового відділення - 04 листопада 2021 року). Стосовно позовних вимог щодо стягнення на дитину додаткових витрат суд приходить до наступного. Так, у своєму позові позивач вказувала на необхідності нести витрати за навчання, тому задля рівності батьків у несенні вказаного обов`язку вважає правомірним стягнути з відповідача половину їх вартості. Проте, обставини на які посилається позивач не є особливими, винятковими, вони зумовлені звичайними витратами на дитину, а тому мають покриватись за рахунок доходу позивачки та аліментів на навчання дитини, питання про які вже вирішено в даному судовому провадженні. Вимоги заявлені позивачем в цій частині фактично зводяться до додаткового стягнення коштів, а не до додаткових витрат на дитину, що не відповідає ст. 185 СК України. Статями 12, 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, адже вони є необґрунтованими та не доведеними. Розподіл судових витрат У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial