Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 15.10.2005 року. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] , виданий 05.03.1988 року Головою Кілійського міськвиконкому житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] належав колгоспного двору, головою якого був [PERSON] . Батько позивача [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Кілія Одеської області, актовий запис № 706 від 26.12.2018 року. Після смерті батька позивач звернулась до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщини, однак відповідно до листа за вих. № 96/01-16 від 19.07.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду. Окрім неї інших спадкоємців по справі немає. В зв`язку з вищезазначеним позивач просить суд: - встановити факт належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку під літерою «А1», (загальною площею 120,3 кв. м., житловою площею 62,9 кв. м.), літ. «Б1»-сарай, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - убиральня, № 1-5; І надвірних споруд, [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як учасникам колгоспного двору; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташованого в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку під літерою «А1», (загальною площею 120,3 кв. м., житловою площею 62,9 кв. м.), літ. «Б1»-сарай, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - убиральня, № 1-5; І надвірних споруд надвірних споруд, в тому числі на 1/2 частину, як за учасником колгоспного двору та на 1/2 частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи та у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст.200,\~223,247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.02.1984 року м. Кілія Рай. відділ ЗАГС Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 54 від 07.02.1984 року, /а. с. 19/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 15.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.10.2005 року, /а. с. 18/. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] , виданий 05.03.1988 року Головою Кілійського міськвиконкому житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в [ADDRESS] належав колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , /а. с. 15/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.12.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Кілія Одеської області, актовий запис № 706 від 26.12.2018 року, /а. с. 22/. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складений 05.11.2020 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] складається з: житлового будинку під літерою «А1», (загальною площею 120,3 кв. м., житловою площею 62,9 кв. м.), літ. «Б1»-сарай, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - убиральня, № 1-5; І надвірних споруд, /а. с. 4-10/. Відповідно до письмової інформації за вих. № 96/01-16 від 19.07.2021 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , 1953 року народження, який помер [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу,/а. с. 20/. Згідно письмової інформації за вих. № 204/01-16 від 22.12.2021 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена 07 березня 2019 року за заявами про відмову від прийняття спадщини від імені спадкоємців за законом, дружини спадкодавця - [PERSON] та сина спадкодавця [PERSON] . 14 березня 2019 року подана заява про прийняття спадщини від імені спадкоємця за законом, дочки спадкодавця, [PERSON] . 19 червня 2019 року подана заява про відмову від прийняття спадщини від імені спадкоємця за законом, сина спадкодавця, [PERSON] . 22 липня 2020 року подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені [PERSON] . Інших заяв не надходило. 22 липня 2020 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, /а. с. 24/. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зіст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15\~та 16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, данийЦивільний кодекс Українизастосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинностіЦивільним кодексом України, положення цьогоКодексузастосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно дост. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утвореннянового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначаєтьсявиходячи з рівності часток всіх членів дворувключаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української\~РСР «Про\~власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власністьв СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власностіодним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку під літерою «А1», (загальною площею 120,3 кв. м., житловою площею 62,9 кв. м.), літ. «Б1»-сарай, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - гараж, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - убиральня, № 1-5; І надвірних споруд, [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як учасникам колгоспного двору. Відповідно д ост. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно д ост. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що позивачу та спадкодавцю належить по 1/2 частині житлового будинку, однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Outcome: approved