Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

11 лютого 2022 заявник звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В прохальній частині своєї заяви заявник просить суд встановити факт належності їй, як співвласнику сумісної власності, свідоцтва про право власності на житло: квартиру [ADDRESS] , яке видане на підставі розпорядження Виконкому міської ради народних депутатів від 21 травня 2001 року № 7/87-2001, на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 3). Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був у шлюбі з [PERSON] (яка є бабусею заявниці), та які сумісно із заявником, її матір`ю - [PERSON] , тіткою - [PERSON] , двоюрідною сестрою - [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . При підготовці документів для звернення до нотаріальної контори, з метою оформлення спадщини на своє ім`я, бабуся заявника [PERSON] , яка є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті свого чоловіка, виявила, що при видачі вищезазначеного свідоцтва про право власності на житло, в ньому була допущена граматична помилка імені заявниці, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на житло ім`я заявниці записано на російській мові як « [PERSON] », що не збігається із записом імені в паспорті громадянина України та свідоцтві про народжені, де ім`я заявниці зазначене на російській мові - « [PERSON] », на українській мові - « [PERSON] », З приводу виправлення зазначеної помилки, у свідоцтві про право власності на квартиру, головний квартиронаймач - [PERSON] , звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, який надав відповідь, що всі співвласники квартири повинні звернутися до них для виправлення помилки, але це не можливо зробити, оскільки [INFO] помер співвласник квартири - [PERSON] . таким чином, зазначену проблему помилки імені можливо вирішити тільки шляхом звернення до суду, а не в досудовому порядку. Вважає, причина неправильного написання імені виникла у зв`язку із граматичною помилкою. Внаслідок чого виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника та правовстановлюючим документом на житло, який був виданий на неї та членів її сім`ї. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло (а.с. 2-4). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2022 року по даній справі було відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 28). В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересована особи Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявниці-її онука. Коли у 2001 році вона отримала свідоцтво про право власності на житло, то не помітила помилки в імені онуки. Після смерті чоловіка ця обставина з`ясувалась та унеможливлює право вільно користуватися та розпоряджатися майном. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , які відповідно є матір`ю та тіткою заявниці, заяву підтримали та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява заявника підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 квітня 1984 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 06 квітня 1984 року Самарським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (запис № 141) (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 241 (а.с.15). Відповідно до заяви [PERSON] від 22 квітня 2001 року на ім`я керівника органу приватизації [PERSON] , вона просила оформити передачу в приватну власність квартиру [ADDRESS] . До заяви була долучена довідка про склад сім`ї наймача, відповідно до якої у вищезазначеній квартирі прописані [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онука, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онука (а.с.13-14). 21 травня 2001 року, у відповідності до наданих документів, було видане свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). 22 липня 2015 року [PERSON] отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Самарським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.16). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2021 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] у віці 67 років помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №1165 (а.с.5). Відповідно до повідомлення Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про розгляд заяви на ім`я [PERSON] вбачається, що виправлення помилок в раніше виданому свідоцтві про право власності в частині прізвиша, імені та по батькові здійснюється відповідно до достовірних даних (а.с.9-10). Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням вивчених письмових матеріалів справи, суд приходить до висновку, встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло: квартиру [ADDRESS] , яке видане на підставі розпорядження від 21 травня 2001 року № 7/87-2001, на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як співвласнику сумісної власності. Враховуючи, що метою заявника є правомірний намір можливості заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, суд пригодить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає що судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved