Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) 30.08.2021 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно Черкаська ТЕЦ» . Оскільки в будинку [ADDRESS] встановлено будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то нарахування за послуги здійснюється відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, а саме у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п. 20 вказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Проте з 01.05.2021 року у зв`язку з тим, що відповідачами не було надано належних документів про проведення повірки лічильників по гарячому водопостачанню нарахування за послугу гарячого водопостачання по квартирі [ADDRESS] було переведено на норму; у подальшому нарахування за дану послугу здійснювалися згідно п. 21 Правил, а саме - у разі відсутності у квартирах та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Викладене співпадає з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10.12.2018р. у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц та в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13, постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8196/17 від 07.07.2020р. Відповідачі фактично споживаючи надані Черкаською ТЕЦ послуги, не надсилали скарг чи претензій щодо якості наданих послуг, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання житлово-комунальних послуг. Відповідачі з січня 2013 року своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст.. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2021 року складає 35322,29 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР№ 30139013. Просять стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за надані послуги у розмірі 35322,29 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 19311,67 грн. та 3% річних у розмірі 5006,14 коп., а всього 59640,10 грн. та стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. 20.09.2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просила їх задоволити. Додатково пояснив, що відповідачі є споживачами послуг, що надає Черкаська ТЕЦ, тому зобов`язані сплачувати за надані послуги в повному обсязі за весь період. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, а саме на суму 35322,29 грн. Додатково вказала, що надана з позовом виписка по особовому рахунку не відповідає дійсності, оскільки ТЕЦ не було враховано сплату нею боргу по виконавчому листу за попередній період, а тому невірно пораховані і інфляційні та три відсотка річних. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012 року, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкасах. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а- послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно вищенаведеного ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Рішеннями Черкаського міськвиконкому № 520 від 24.05.2000 ПрАТ «Черкаське хімволокно» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси. Відповідно до Додатку до рішення міськвиконкому від 24.05.2000р. №520 «Перелік споживачів, що передані ДП «Черкаська ТЕЦ» від КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», було передано тепломагістраль що обслуговує, в тому числі будинок за адресою [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради №1021 від 17.09.2019 «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж ВР «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ «Черкаське хімволокно», - встановлено розмір внесків, в тому числі за адресою [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 20.10.1999 року зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Також, за правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надає Черкаська ТЕЦ за адресою [ADDRESS] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Черкаська ТЕЦ не заперечує факту внесення відповідачами коштів на погашення заборгованості за надані послуги за виконавчим листом. Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ по особовому рахунку № [NUMBER] , в якому враховано погашення відповідачами боргу за минулий період на підставі виконавчого листа, заборгованість відповідачів по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2013 року по 01.07.2021 року становить 35322,29 гривень, з яких борг по опаленню 19274,77 грн., борг по гарячому водопостачанню 16020,92 грн., борг по обслуговуванню внутрішньо будинкових мереж 26,60 грн. Проте в даному розрахунку відсутні відомості щодо оплати боргу за виконавчим листом. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв`язку з простроченням відповідачами оплати за спожиту теплову енергію. Вирішуючи дане питання суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 26.04.2017 року по справі № 918/329/16 щодо формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою (штрафом, пенею) у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 08.11.2017 року у справі № 522/9521/16-ц. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Тому інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16. Черкаською ТЕЦ надано розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних у зв`язку із простроченням відповідачами оплати за спожиту теплову енергію, в якому враховано погашення відповідачами боргу за минулий період на підставі виконавчого листа, відповідно до яких за період з 01.01.2013 року по 01.07.2021 року інфляційні втрати становлять 4114,22 гривень, три процентів річних 1807,89 гривень, які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги суд враховує, що, відповідачами не надано доказів, які б спростовували законність нарахування Черкаської ТЕЦ за надані ними послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням №252 від 18.08.2021 року. Оскільки позовні вимоги Черкаської ТЕЦ задоволено частково, то до стягнення відповідачів на користь позивача підлягає 523,31 грн. з кожного, що є пропорційним до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial