Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

До Генічеського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Держрибагенство) в особі головного спеціаліста сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) Ткаченко Наталії Михайлівни в інтересах держави до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 25 160,00 грн, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] 22.03.2021 року о 07 год. 00 хв. в Утлюкському лимані, в районі м. Генічеськ, Генічеського району Херсонської області, здійснював незаконний вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову, а саме - сітками. При цьому виловив рибу піленгас у кількості 37 особини, чим завдана матеріальна шкода, яка розрахована з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок\~незаконного добування\~(збирання)\~або знищення\~цінних видів\~водних біоресурсів»\~та становить\~25\~160,00\~грн.\~ Адміністративні матеріали по справі відносно [PERSON] були направлені для розгляду до суду. 13.04.2021 року відповідно до постанови Генічеського районного суду Херсонської області був встановлений факт порушення [PERSON] ст. 63 ЗУ « Про тваринний світ» та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУПАП, та покладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Генічеської міської ради Херсонської області заподіяну майнову шкоду в сумі 25 160 грн. 00 коп. А також стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 2\~270, 00 грн. 02.11.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача в судове засіданні на з`явився, надіславши заяву, відповідно до якої просить суд дану цивільну справу розглянути без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність\~причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що згідно постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 13.04.2021 року [PERSON] - 22.03.2021 року о 07 год. 00 хв. в Утлюкському лимані, в районі м. Генічеськ, Генічеського району Херсонської області, здійснював незаконний вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову, а саме сітками. При цьому виловив рибу піленгас у кількості 37 особин, чим завдана матеріальна шкода, яка розрахована з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» та становить 25 160,00 грн. За результатом розгляду справи [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУПАП, та покладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Розрахунок збитків проведено з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідач добровільно завдану ним шкоду не відшкодував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору.

Outcome: approved