Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення, яким: розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , який вони зареєстрували 09 червня 1990 року; після розірвання шлюбу залишити її прізвище " [PERSON] "; cтягнути з відповідача на її користь всі витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 09 червня 1990 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу в них немає. Спільне подружнє життя між ними не складалось. Фактично ще після укладення шлюбу відповідач систематично зловживав спиртним. В них часто виникали суперечки та сварки. У стані сп`яніння він постійно влаштовував скандали, нецензурно ображав її, навіть при дітях, декілька разів також піднімав на неї руку. Постійні п`янки і агресія з його боку призвели до того, що за останні пів року вони практично перестали спілкуватися, у них відсутні будь-які спільні інтереси, спільне господарство не ведуть, тому станом на сьогоднішній день їх і шлюбні стосунки припинені і носять чисто формальний характер, а сім`я фактично розпалася. За таких обставин, вона остаточно вирішила, що надалі зберігати їх шлюб нема жодного сенсу, вони вже не зможуть з відповідачем проживати разом у спільній сім`ї. Вважає також, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, а надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Позивачка в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує. Не заперечує щодо заочного рашення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений, у встановленому Законом порядку. Відзиву на позов відповідачем не подано. Враховуючи те, що відповідачем у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Свідоцтво про шлюб (повторно) серії [NUMBER] свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] 09 червня 1990 року був укладений шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління Івано-Франківськохї області, актовий запис № 111. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] ". Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1800,00 гривень та оплату судового збору у розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанціями і актом виконаних робіт, та підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105,110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved