Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд : визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] та недоотриману пенсію [PERSON] , яка перебуває на його особовому рахунку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У обґрунтування позову позивач зазначила, що [PERSON] є її рідним братом. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями є позивач та дружина померлого [PERSON] 16.04.2019 року вона звернулась до нотаріальної контори за отриманням спадщини, однак довідка про фактичне місце проживання померлого видана на території ЛНР. Можливості надати інший документ немає, оскільки м. Свердловськ, Луганської області є окупованою територією. Крім того, після смерті брата відкрилася спадщина у вигляді недоотриманих пенсійних виплат в розмірі 52\~801, 93 грн. Вказана недотримана пенсію за інформацією нотаріуса ввійшла до складу спадщини. Дружина померлого брата на момент смерті з ним не проживала, з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, через оголошення офіційному сайті «Судова влада». Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, надала суду пояснення, про те, що [PERSON] на обліку у Управлінні не перебуває, просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст.\~223, ч. 2 ст.\~247, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.\~55, ст.\~124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі\~статтею 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства. З`ясував обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив наступне. [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , [NUMBER] . (а.с. 12) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9) На момент смерті [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 29.05.1974 року Ленінською сільською радою (а.с. 11) Однак як зазначає позивач, фактично з нею не проживав. Відповідно до акту про фактичне проживання № 12 від 23.05.2019 року зазначено, що за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] ніхто не проживав і не зареєстрований. (а.с. 7) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . У передбачений законом термін позивач звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом є [PERSON] . Власником 1/4 частини є [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 20.04.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю довідки стосовно реєстрації та складу сім`ї на час смерті спадкодавця. (а.с. 14) За інформацією Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , [INFO] заведено спадкову справу за № 1009/2018 від 12.12.2018 року на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON] . Інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не надходило. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося. (а.с. 33,34) Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (спадкоємці за законом). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.\~1261, 1262\~ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Дружина спадкоємця [PERSON] [PERSON] , з померлим фактично не проживала, з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Таким чином позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкоємцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. За правилами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області надано інформацію про перебування [PERSON] на обліку в Управлінні. Однак жодного доказу про те, що на особовому рахунку [PERSON] в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області перебувають недоотримані кошти пенсії у розмірі 52 801,93 грн. суду не надано. Отже позовні про визнання за позивачем права на недоотриману пенсію [PERSON] задоволенню не підлягає, у зв`язку з недоведеністю. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позивних вимог. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial