Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач, керівник Вижницької окружної прокуратури, звернувся в суд в інтересах держави в особі Селятинської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої самовільною порубкою лісу, де третьою особою на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог є ДП «Путильське лісове господарство». Просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Селятинської сільської ради Вижницького району, Чернівецької області, шкоду в розмірі 36829 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 49 коп. що підлягає стягненню на рахунок для зарахування коштів, що розподіляються між державним та місцевими бюджетами (p.p. UA 978999980333119331000024353, код отримувача 37836095, МФО 899998, код доходу 24062100 в УДКС України в Путильському районі) та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним. Працівниками ДП «Путильське лісове господарство» у червні 2021 року було виявлено вчинення відповідачем [PERSON] самовільної порубки лісу на території лісоугідь, що розташовані в кв.2 вид. 13 Плосківського лісництва, які відносяться до об`єкту природно-заповідного фонду України. Вироком Путильського районного суду Чернівецької області відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено покарання за вчинення останнім самовільної порубки 2 дерев породи «Ялина» на території лісоугідь ДП «Путильське лісове господарство», та завдання шкоди навколишньому природному середовищу на загальну суму 36829,49грн. При обґрунтуванні позову позивач посилався на природоохоронне законодавство. Вирок суду набрав законної сили 10.12.2021 року. Заяви (клопотання) учасників справи. Керівник Вижницької окружної прокуратури та представник Селятинської сільської ради в судове засідання не з`явилися, від них до суду надійшли клопотання про розгляд справи в їхню відсутність, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Представник третьої особи на стороні позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд розстрочити виконання рішення суду у зв`язку з важким матеріальним становищем. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою про захист інтересів держави. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Селятинська сільська рада, а підставою для здійснення представництва прокуратурою у вказаних правовідносинах є наявність порушень економічних інтересів держави внаслідок завданої шкоди навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев. Відповідно до ч. 5 ст. 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. З огляду на викладене, проаналізувавши переписку між Селятинською сільською радою та Вижницькою окружною прокуратурою, відповідно до якої, органом місцевого самоврядування не вживалося заходів щодо відшкодування завданої державі шкоди, спричиненої самовільною рубкою, звернення керівника прокуратури в інтересах держави із вказаним позовом відповідає закону. Судом встановлено, що у червні 2021 року працівниками ДП «Путильське лісове господарство» було виявлено вчинення самовільної порубки лісу, а саме 2 дерев породи «Ялина» на території лісоугідь, що розташовані в кв. 2 вид. 13 Плосківського лісництва, які відносяться до об`єкту природно-заповідного фонду України. Згідно Розрахунку заподіяної шкоди, самовільною рубкою 2 дерев породи «Ялина» на території лісоугідь, що розташовані в кв. 2 вид. 13 Плосківського лісництва ДП «Путильське лісове господарство», згідно Постанови КМУ № 541 від 24.07.2013 року, розмір шкоди становить 36829,49 грн. Вироком Путильського районного суду Чернівецької області від 10.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, а саме, незаконну порубку 2 дерев вчинену на об`єкті природно-заповідного фонду та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням 1 рік. Внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, [PERSON] заподіяно шкоду у розмірі 36829,49 грн.. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», одним з джерел формування Державного фонду та районних фондів охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі відповідного районного бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством. Згідно вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначається, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц встановлено, що законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювана шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача. У відповідності до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд не може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, зважаючи на її матеріальне становище, у випадку завдання шкоди вчиненням кримінального правопорушення. Як зазначено вище, шкода заявлена у позові, завдана відповідачем вчиненням злочину, а тому підлягає стягненню у повному обсязі. Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання рішення, про що зазначає в рішенні. Розстрочка - це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленні наперед. Згідно акту обстеження житлово-побутових від 07.03.2022 року умов [PERSON] проживає в с. Сергії, Вижницького району, Чернівецької області, зі своєю співмешканкою та її дітьми в незадовільних умовах. З урахуванням положень ст. 435 ЦПК України, матеріального становища відповідача, суд вважає наявними підстави для задоволення заяви останнього про розстрочення сплати заборгованості, терміном на десять місяців. На думку суду, такий термін є обґрунтованим, оскільки відповідач не має фінансової можливості повністю сплатити суму завданої шкоди одним платежем чи найближчим часом. В той же час розстрочка суми завданої шкоди не буде ставити відповідача у скрутне становище. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення із розстроченням виконання вказаного рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 992,40 на користь держави. На підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України,

Outcome: approved