Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

31 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що приблизно у кінці листопада 2021 року дізнався, що його рахунки заблоковано. Користуючись застосунком «ДІЯ» на мобільному телефоні та офіційним веб-ресурсом Міністерства юстиції України «АВТОМАТИЗОВАНА СИСТЕМА ВИКОНАВЧОГО ПРОВАДЖЕННЯ» з мережі інтернет він дізнався, що його рахунки заблоковано постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною, виконавче провадження №67126791, стягувач - ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», боржник - [PERSON] , виконавчий документ - виконавчий напис, винесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Посилається на те, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис, за яким звернено стягнення з нього на користь відповідача заборгованість. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. Виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити його позов повністю. Ухвалою суду від 04 січня 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою судді від 05 січня 2022 року позов залишено без руху. Ухвалою судді від 27 січня 2022 року, після усунення позивачем 24 січня 2022 року недоліків позовної заяви прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Третя особа правом на подання пояснень не скористалась. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом досліджено належним чином засвідчену копію кредитного договору № 622900564 від 08 вересня 2018 року, сторонами по якій вказано [PERSON] (позичальник) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якого Товариство надало Позичальнику кредит на суму 4 500,00 грн на строк 30 днів, який нотаріально не засвідчений /а.с.37-38/. Також, судом встановлено, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинений виконавчий напис, реєстровий номер №127015, яким запропоновано звернути стягнення з позивача на користь відповідача, як правонаступника ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості за кредитним договором №622900564 від 08 вересня 2018 року, на загальну суму 10224,10 грн /а.с.34/. Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, виконавче провадження №67126791 /а.с.35, 36/. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20 червня 2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як встановлено судом, договір кредиту не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved