Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) через свого представника [PERSON] (далі - представник) звернувся до суду з вищевказаним позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), підставність якого обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка приходиться тіткою позивачці. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 15.02.2007, відповідно до якого спадкодавець розпорядилась належним їй майном на користь позивача. До складу спадщини увійшов житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Позивач, спадщину прийняла шляхом подачі заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини в межах визначеного законодавцем строку, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості, оскільки на даний документ у неї відсутні правовстановлюючі документи, що послугувало підставою для відмови нотаріусом у видачі на ім`я позивача нотаріального акту та приводом звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідачем відзиву на позов до суду не було подано, однак до канцелярії суду представником відповідача подано заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду від 24.12.2021 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, витребувано з нотаріальної установи матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, скориставшись своїми правами на розгляд справи у їх відсутність, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON] на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Із матеріалів спадкової справи №253/2007 до майна померлої [PERSON] слідує, що своїм правом на спадкування скористалась позивач [PERSON] , подавши заяву відповідного змісту та будучи спадкоємцем за заповітом, який був вчинений спадкодавцем 15.02.2007 та посвідчений секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району та зареєстрований за №20, відповідно до якого [PERSON] розпорядилась належним їй усім майном на користь [PERSON] . Заповіт не змінено та не скасовано за життя спадкодавця по відомостях органу місцевого самоврядування. Із довідки виданої Турбівською селищною радою від 13.12.2021 за №495 (а.с.11), слідує, що [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , інші особи відсутні. Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] спадщину прийняла. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , отож вона їй належить. Постановою державного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу від 18.09.2013 №02-31/1368, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно довідки виданої 16.12.2021 виконавчим комітетом Турбівської селищної ради від 16.12.2021 за №502 (а.с.9) слідує, що відповідно до записів по господарських книг за 2006-210 роки власником житлового будинку по [ADDRESS] , була [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються витягом із по господарських книг (а.с.10), де власником житлового будинку по [ADDRESS] , була [PERSON] , а також Технічним паспортом на садибний житловий будинок (а.с.13-17), де власником зазначено [PERSON] , рік побудови житлового будинку та господарських будівель 1950, 1960 роки. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Встановлені обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набула у власність вищевказаний об`єкт нерухомого майна. Як було встановлено судом [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину у вигляді об`єкту, що є предметом спору, прийняла, отож вона їй належить, утім в нотаріальному порядку позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права за вказаних обставин вище. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом. Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, які доведені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що вони підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved