overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі. Від шлюбу є неповнолітні діти, яких просить залишити проживати з нею. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, примирення неможливе. Просить шлюб розірвати. Відповідач позов визнає, спору щодо місця проживання дітей немає. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 14.08.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №190, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 4-5). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Сторони бажають розірвання шлюбу. Спору щодо місця проживання дітей немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому вимоги задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі. Є син, якого просить залишити проживати з нею. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, примирення неможливе. Просить шлюб розірвати, стягнути на її користь судові витрати. Бажає і надалі іменуватись шлюбним прізвищем. Відповідач позов визнає, спору щодо місця проживання дитини немає. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2007 Тараканівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №3, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 3). Подружжя має сина [PERSON] [INFO] (а.с. 6). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Сторони бажають розірвання шлюбу. Спору щодо місця проживання дитини немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому вимоги задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, яких просить залишити проживати з нею. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені: чоловік зловживає алкоголем, скандалить, принижує, тому примирення неможливе. З грудня 2021 року проживають окремо. Просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28.10.2009 Птицькою сільською радою Дубенського району Рівненській області, актовий запис №08 (а.с. 2). Подружжя має дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (а.с. 5-7). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Сторони бажають розірвання шлюбу. Спору щодо місця проживання дітей немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому вимоги задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені. З 19 грудня 2021 року проживають окремо через різні погляди на життя. Проте чоловік до органів РАЦСу для оформлення розлучення звертатись відмовляється. Просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17.02.2015 виконавчим комітетом Вербської сільської ради Дубенського району Рівненській області, актовий запис №02 (а.с. 6). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Сторони бажають розірвання шлюбу. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому вимоги задовольняє. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки згідно ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 травня 1982 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей. На протязі сімейного життя між ними виникали непорозуміння. На даний час проживають окремо. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, примирення є неможливим. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦС, у зв`язку з чим звертається до суду. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Витрати по сплаті судового збору залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому порядку. Заяв чи клопотань до суду не подавала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 01 травня 1982 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГСу Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №10 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя. Позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи що відповідач в засідання не з`явилася та не висловила свого бажання відновити дошлюбне прізвище, прізвище відповідачу суд залишає [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 1992 року відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міськвиконкому, актовий запис № 387. Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки вони мають різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного, в сім`ї постійно виникали конфлікти. Шлюбні відносини між ними припинилися з березня 2021 року, з того часу вони не проживають разом як чоловік та дружина, а також не підтримують шлюбних відносин. За таких обставин, позивачка вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судові засідання позивачка та її представниця не з`явились, надавши заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. У судове засідання відповідач не з`явився, відзиву на позов не подавав. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, приходить до таких висновків. Так, як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із повторного свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.11.1996 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1992 року. Судом також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який на час звернення позивачки до суду є повнолітнім. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, проживають окремо один від одного та не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов підлягає до задовольння. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто " [PERSON] ", за її проханням. Як вбачається з посвідчення [NUMBER] , позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

27.01.2022 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява представника АТ КБ «ПриватБанк» Кіріченко В.М. до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтовується тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 24.05.2011 року, відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17 000 грн., [PERSON] свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим станом на 04.01.2022 року виникла заборгованість в розмірі 20 665,37 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

У червні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в листопаді 2021 р. та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : - 44688,11 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.01.2018 р. по 01.03.2021 р., та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 4, 5, 6, 7-12) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.01.2018 р. до 01.03.2021 р., а саме - 44688,11 грн. заборгованість з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

У червні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - заборгованість з централізованого опалення - 23653,39 грн. за період з 01.02.2016 р. по 01.03.2021 р., та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 4, 5, 6, 7-14) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.02.2016 р. до 01.03.2021 р. мають заборгованість: - 40593,03 грн. з централізованого опалення. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

В лютому 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони з грудня 2021 року перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2017 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

В лютому 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони протягом останніх двох років перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2001 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про бажання далі іменуватися прізвищем « [PERSON] », то у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved