Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Представник акціонерного товариства «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL 129433 від 22 серпня 2018 року в розмірі 44577,99 грн, та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 серпня 2018 року між Т «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL 129433, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності, цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. У відповідності до п. 2.1 Кредитного Договору визначено розмір кредиту 170050,00 грн, терміном сплати до 24 травня 2024 року на поточні потреби Позичальника. Як убачається із п 4.1, п.4.2 Договору за користування кредитом позивальник сплачує банку відсотки у розмірі 36,99 % річних, які нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «Факт/360». У відповідності до п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Позивач належним чином виконав умови Кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених кредитним договором. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № CL 129433 становить 44577,99 грн, з яких: 25143,95 грн заборгованість за тілом кредиту; 19434,04 грн - заборгованість за відсотками. Враховуючи наведене представник позивача просить позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та вирішено розглядати суддею одноособово, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Станом на\~08\~грудня 2021\~року інформація\~щодо вручення\~відповідачу копії\~ухвали про\~відкриття провадження\~та копій\~позовної заяви\~відсутня,\~у відповідності\~до довідки\~Укрпошти поштове\~відправлення адресату\~не доставлене. З огляду на вказане, враховуючи положення ст.275, ч.5\~ст. 279 ЦПК України,\~ухвалою судді\~ від\~08\~грудня 2021\~року постановлено\~проводити розгляд\~цивільної справи\~за позовом\~акціонерного товариства\~«Кредобанк» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~в порядку\~спрощеного провадження\~з викликом\~сторін,\~виклик відповідача у справі здійснити через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, згідно якої просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач відзив на позов на надала, в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, причини її неявки суду не відомі, а тому у відповідності до\~ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження,виходячи з наступного: Судом встановлено, що 22 серпня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» (найменування змінено на АТ «Кредобанк» рішенням акціонера № 03/2018 від 29 листопада 2018 року) та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-129433, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності, цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. У відповідності до п. 2.1 Кредитного Договору сума та валюта кредиту становить 30810,00 грн. Згідно п. 2.3 Договору термін кредитування встановлений до 21 серпня 2023 року. Як убачається із п.4.1,4.2 Договору за користування кредитом позивальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 50,39 % річних, які нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «Факт/360». У відповідності до п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Згідно п. 6.2 Договору позичальник здійснює погашення відповідно о Графіку платежів (Додаток 1). Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обмовлених Кредитним договором , що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 22 серпня 2018 року по 14 вересня 2021 року та меморіальним ордером № 46592092 від 22 серпня 2018 року. Як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором кредиту CL-129433від 22 серпня 2018 року, відповідач [PERSON] належним чином не виконувала умови Кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 14 вересня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 44577,99 грн, з яких: 25143,95 грн заборгованість за тілом кредиту; 19434,04 грн - заборгованість за відсотками. Акціонерним товариством «Кредобанк» на адресу відповідача надсилалася досудова вимога про повернення кредиту № 30562/2021 від 21 червня 2021 року, яке залишилася без реагування. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.\~526,\~527,\~ 530, \~536, \~546, \~549, \~610-611,\~ 625,\~629,\~638,\~1048,\~1049,\~1054,\~1055 ЦК України. Відповідно до ст.\~1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 611 ЦК України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором CL-129433від 22 серпня 2018року загальна заборгованість відповідача перед АТ «Кредобанк», станом на 14 вересня 2021 року складає 44577,99 грн, чим істотно порушено інтереси позивача. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З цих підстав, аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, судом встановлено порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення із [PERSON] в користь акціонерного товариства «Кредобанк», заборгованості за кредитним договором № CL-129433від 22 серпня 2018 року, в розмірі 44577,99 грн, з яких: 25143,95 грн заборгованість за тілом кредиту; 19434,04 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, в відповідності до ст.. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 р. у справі\~№ 922/445/19, від 22 січня 2021 р. у справі\~№ 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 р. у справі\~№ 317/1209/19, від 3 лютого 2021 р. у справі\~№ 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 р. у справі\~№ 753/1203/18. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За вказаних обставин суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 2270,00 грн судового збору, у стягненні витрат на правничу допомогу адвоката - слід відмовити.

Outcome: approved