Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

04 листопада 2021 року Мальцева Г.Ю. , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Мальцева Г.Ю. (діє на підставі ордеру серія АХ №1062781 від 31.09.2021) зазначає, що 16 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про намір у майбутньому вчинити договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості, а саме земельної ділянки площею 4,2611 га, кадастровий номер 6320481800:06:000:0304, розташованої на території Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Відповідно до укладеної угоди позивач бажав придбати вказане нерухоме майно, а [PERSON] зобов`язався продати йому шляхом укладення відповідного договору купівлі - продажу і його нотаріального посвідчення. На підтвердження вказаних домовленостей [PERSON] передав [PERSON] в якості авансу в рахунок майбутньої сплати ціни придбання нерухомості сто тисяч гривень, про що [PERSON] написав розписку про отримання вказаних грошових коштів. Однак, відповідач відмовляється від домовленостей щодо продажу земельної ділянки та вказує на неможливість укладання такого договору в майбутньому. На вимогу позивача повернути отримані грошові кошти у розмірі 100,000 (сто тисяч) гривень, [PERSON] відповіда відмовою та ухиляється від добровільного повернення коштів. Оскільки угода з продажу вищезазначеної земельної ділянки не відбулася, то аванс має бути повернуто позивачу у повному розмірі. Посилаючись на викладене, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 100,000 (сто тисяч) гривень, судові витрати по сплаті судового зборув розмірі 1000,00 гривень, та витрати пов`язані з оплатою правничох допомоги адвоката, в розмірі 3000,00 гривень. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2021 року провадження у справі було відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав та просив задовольнити повністю, заперечував проти заочного рішення, оскільки відповідачу було вчасно направлено вимогу про повернення боргу. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки та через розміщення оголошення на сайті Судова влада. Отже відповідно до положень ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати судових засідань. З урахуванням того, що в заяві представник позивача не надав згоду на ухвалення заочного рішення суду, то справі відсутня сукупність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, для ухвалення заочного рішення. З урахуванням заяви позивача від 22.12.2021., а також повторної неявки відповідача у відповідності до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності обох сторін і без фіксування процесу технічними засобами з винесенням судового рішення на загальних засадах. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, оглянувши оригінал розписки, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, 16.09.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про намір придбання у майбутньому земельної ділянки площею 4,2611 га, кадастровий номер 6320481800:06:000:0304, шляхом оформлення договору купівлі - продажу. Так, позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] в якості авансу врахунок майбутньої сплати ціни придбання нерухомості, а саме земельної ділянки площею 4,2611 га, кадастровий номер 6320481800:06:000:0304, сто тисяч гривень. [PERSON] написав розписку від 06.09.2015 про отримання ним вказаних грошових коштів у розмірі 100,000 тисяч гривень (а.с.8). Відповідачем не було продано, а позивачем не було придбано вищевказану земельну ділянку. Таким чином, угода за даною розпискою не відбулася. Станом на момент звернення до суду, позивачу не була повернута сума в розмірі 100,000 (сто тисяч) гривень, попри його звернення до відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За змістом норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той хто отримав аванс, повинен його повернути. Згідно зі ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачкем грошова сума у розмірі 100,000 грн. є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком. Тому суд дійшов висновку, що сума, яка вказана в розписці від 16.09.2015 є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов визначених ст.570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу, на виконання якого передано кошти. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах від 25.09.2012р. у справі № 6-82цс13 та від 13.02.2013р. у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30.01.2019р. № 461/5297/16-ц. 31.08.2021 представником позивача - адвокатом Мальцевою Г.Ю. на адресу відповідача засобами поштового зв`язку було направлено вимогу про повернення останньому сплаченого ним авансу у розмірі 100,000 грн. протягом 7 календарних днів з дня пред`явлення вимоги. Вимого була отримана [PERSON] 03.09.2021, проте залишена ним без задоволення. Таким чином, приймаючи до уваги, що до теперішнього часу відповідач не повернув [PERSON] сплачену ним суму авансу, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення на його користь з відповідача суми сто тисяч гривень. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до частини 2 пункту 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Судові витрати, сплачені [PERSON] при поданні позову в розмірі 1000,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 3000 (три тисячі) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 586/1 від 02 листопада 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved