Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12 вересня 2015 року по 18 квітня 2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2019 року шлюб між ними було розірвано. За час подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дитини. Знаючи, що син ходить до дитячого садочка і потребує піклування та догляду. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Після розірвання шлюбу відповідач не надає однакової допомоги на утримання сина. Відповідач працює на КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, а гроші витрачає на свої потреби. Зазначає, що їй відомо, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, позивачка [PERSON] в своїй заяві в редакції від 28 березня 2022 року змінила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2022 року, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи № 711/485/22. Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове\~засідання позивачка\~ [PERSON] \~не з`явилася,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи була\~повідомлена належним\~чином,\~через канцелярію\~суду подала\~заяву,\~в якій\~просила проводити\~розгляд справи\~без її\~участі,\~позовні вимоги\~змінила та\~просила стягнути\~з відповідача аліменти в\~розмірі 1/3\~частини всіх\~видів доходів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно. До заяви приєднав копію постанови ВП № 51813801 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка йому прийшла за місцем роботи, враховуючи останню, з нього відбуваються відрахування. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням від 18.03.2019 Придніпровського районного суду м. Черкаси розірвано шлюб, який зареєстрований 12.09.2015 між [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу, відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 лютого 2016 року. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку по стійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Однак, відповідно до постанови ВП № 51813801 виданої старшим державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Атамась Ю.О. на підставі виконавчого листа № 2/2314/1647/2012 виданого 24.05.2012, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ј частини щомісячно. Вказані обставини сторонами визнаються та підтверджуються матеріалами справи, у зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 ст. 181 СК України, передбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідач вимоги визнав, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем. Стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідатиме інтересам дитини та зможе покрити витрати на її утримання. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved