Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , 12.05.2020 у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №153. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі. У шлюбі у них дітей немає. Зазначає, що підставою подання заяви про розірвання шлюбу слугувало те, що після укладення шлюбу стосунки між ними погіршились, появилась нервозність у відносинах та недовіра. Між ними давно припинились шлюбно-сімейні відносини, шлюб набув ознаки обтяжливої формальності. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.10.2021 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01.12.2021 зупинено провадження у даній справі та надано сторонам строк для примирення. Ухвалою суду від 26.01.2022 відновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 24.02.2022 розгля справи відкладався у зв`язку із неякою сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представник - адвокат Тимощук О.І. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі неявки в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 24.02.2020 та 30.03.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, від отримання судових повісток, які надсилались на його адресу відмовився. Заперечень щодо розірвання шлюбу не подавав. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, то в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, сторона позивача не заперечує проти винесення заочного вирішення у справі. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення. З врахуванням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.05.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що складено відповідний актовий запис №153. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі дітей не має. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги між ними, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, наданий судом строк для примирення бажаного результату не приніс, сторони не помирились, тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved