Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Фортечний ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно Міської ради м. Кропивницького, [PERSON] , Державний нотаріальний архів у Кіровоградській області про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Писаковською О.І. є власником 1/1 частини житлового будинку [ADDRESS] . Чоловік [PERSON] - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте не є власником даного домоволодіння. Нещодавно позивачці стало відомо, що на спірний будинок накладено арешт, на підставі рішення місцевого суду Кіровоградського району Кіровоградської області від 05 вересня 2003 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вважає, що накладення арешту на нерухоме майно порушує її права, як власника на розпорядження цим майном, арешт накладений на нерухомість є безпідставним і незаконним, а тому за захистом порушеного права була змушена звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 липня 2021 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом міського нотаріального округу Писаковською О.І. [PERSON] є власником 1/1 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 17-18). Чоловік [PERSON] - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте не є власником даного домоволодіння (а.с. 14-15, 19). Згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на спірний будинок накладено арешт: тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3567048, зареєстровано 07.08.2006 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, 25015, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 1-Г; підстава обтяження: постанова, АА 930392, 18.07.2006, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ, захарчук, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду; заявник: кіровський вдвс кіровоградського мую, що підтверджується (а.с. 9). Рішенням місцевого суду Кіровоградського району Кіровоградської області від 05 вересня 2003 року позов [PERSON] (колишньої дружини [PERSON] ) до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 неподаткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи стягнення з 22 серпня 2003 року і по 04 січня 2006 року до повноліття чина [PERSON] , а потім по ј і по [INFO] до повноліття сина [PERSON] (а.с. 22). По даній справі 2-703/2009 р. було відкрито провадження про стягнення аліментів з [PERSON] 17 листопада 2009 року між подружжям [PERSON] та [PERSON] був украдений договір про врегулювання сімейних відносин за домовленістю сторін, згідно якого Сторона 1 врегульовуючи свої сімейні відносини з Стороною 2 за домовленістю сторін, відмовляється від своїх прав на спільну сумісну власність, частини домоволодіння з присадибною ділянкою за адресою: [ADDRESS] на користь Сторони 1, [PERSON] . Сторона 1 після підписання даного договору зобов`язується ніколи не пред`являти майнових вимог до Сторони 2 по будь-яким питанням, які стосуються їх проживання раніше однією сім`єю і не оспорювати право Сторони 2 на переоформлення домоволодіння (цілого). Сторона 2 в рахунок врегулювання відносин зі Стороною 1 за згодою обох сторін відмовляється від отримання аліментів, на утримання сина [PERSON] , які призначені йому до сплати рішенням Кіровоградського райсуду від 12 жовтня 2009 року по справі № 2-703/2009. Сторона 2 зобов`язується шляхом подачі заяви до виконавчої служби Кіровоградського РУЮ відізвати та залишити без виконання виконавчий лист по справі і в подальшому до стягнення не пред`являти (а.с. 20). 17 листопада 2009 року [PERSON] подано заяву до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві та закриття виконавчого провадження (а.с. 21). Для вирішення питання про зняття арешту 24 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно відповіді № 23568/И-ЗЗ від 09 квітня 2021 року даний арешт накладено на підставі постанови АА 930392 від 18.07.2006 010 Кіровського ВДВС. Надати постанову про закінчення виконавчого провадження по якому накладався арешт неможливо, оскільки виконавче провадження знищено, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. У відповідності до п.п. 3.19, 3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувану, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (а.с. 12). Згідно відповіді Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 35703/11-33 від 03.06.2021 р. повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно гр. [PERSON] встановлено, що у відділенні відсутні відкриті виконавчі провадження (а.с. 13). Позивач вжила всіх необхідних заходів для досудового врегулювання спору, однак змушена звернутись до суду для зняття арешту. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Пунктом 3 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 2,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за Придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи у суді відсутні підстави для збереження обтяжень на зазначене майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved