Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2014 року. У шлюбі з відповідачем [INFO] в них народився син - [PERSON] . Покликається на те, що стосунки з відповідачем почали погіршуватися з часом, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про їх подальший розвиток, що призводило до конфліктів. Протягом тривалого часу, як зауважує позивач, вони не підтримують подружніх стосунків з відповідачем, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб існує формально. Просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який був укладений 14.06.2014 року. Позивач подала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між сторонами 14.06.2014 року зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 651 (а.с. 7). У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.2014 року (а.с. 6). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved