Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги визнав, відзиву на позов не надав, просив розглянути справу у його відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копії свідоцтв про народження сторін; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія виписки з погосподарської книги с. Плавні Ренійського району про належність житлового будинку [PERSON] ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 11.11.2021р.; копія заяви відповідача від 18.08.2009р. про відмову від прийняття спадщини після смерті матері; копія довідки виконкому Ренійської міської ради Одеської області від 17.11.2021р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія довідки виконкому Ренійської міської ради Одеської області від 10.11.2021р. про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 10.02.2022р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.02.2022р. (дата заведення спадкової справи - 18.08.2009р.); копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.11.2021р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються дітьми нині померлих [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] на підставі даних погосподарської книги №3 виконкому Плавнівської сільради Ренійського району Одеської області належав житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини\~\~ спадкоємець за законом [PERSON] (дружина) із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори не звернулась, проте вона прийняла спадщину на житловий будинок в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, понесла витрати на поховання, виконала поминальні обряди. Згідно довідки виконкому Ренійської міської ради Одеської області від 17.11.2021р. на день смерті [PERSON] разом із ним була зареєстрована та мешкала [PERSON] його дружина. Таким чином, після смерті чоловіка [PERSON] став належати на праві власності спірний житловий будинок, однак він нею не був оформлений в установленому законом порядку. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила, [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини\~\~ позивач із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся. Незважаючи на це, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України. Так, останні роки перед смертю [PERSON] позивач мешкав разом із нею, доглядав за матір`ю, як син. Відповідач\~ у справі звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини після смерті матері, на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок, про що 11.11.2021р. нотаріусом була\~ винесена відповідна постанова. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із тим, що на час смерті [PERSON] та його матері житловий будинок не був зареєстрований у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивач прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідач від неї відмовився та на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер у 1997р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р. Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.\~ Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини в установлений законом строк ніхто не звертався, однак,\~ [PERSON] , як спадкоємиця за законом,\~ прийняла її фактично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. \~ \~\~\~ \~Відповідно\~до ст.\~524\~ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється\~за законом\~і за\~заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і\~ оскільки\~ воно\~ не змінено заповітом. \~ \~\~\~ \~Як\~передбачено ст.\~548\~ЦК УРСР\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не\~ допускається\~\~прийняття\~ спадщини\~\~\~\~під\~\~\~ умовою\~\~\~\~або\~\~\~ з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. \~ \~\~\~ \~За\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: 1)\~якщо він\~\~фактично\~ вступив\~\~в\~ управління\~\~або\~ володіння\~спадковим майном ;\~2)\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній\~ конторі\~\~за\~ місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини. Зазначені в цій статті\~ дії\~ повинні\~ бути\~ вчинені\~ протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У передбачений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку [PERSON] прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на нерухомість, мешкання у спадковому будинку, догляд за його збереженням, проведення ремонту, сплата за користування комунальними послугами та ін.). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті матері (яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка) у нього були відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на нерухомість, розпорядження щодо її цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом\~ із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved