Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] 25 вересня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про виділ в натурі частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2019 року по справі було призначено комплексну судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу, а провадження по справі зупинено. 06 квітня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов висновок експерта № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2021 провадження по справі було поновлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року підготовче провадження по справі було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою було залишено без розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2021 року [PERSON] у задоволенні клопотання про витребування доказів було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2022 року провадження в частині позовних вимог про стягнення компенсації за перевищення частки було закрито. Позивач у своєму уточненому позові, відповіді на відзив та ході судового розгляду, а його представник у ході судового розгляду, посилалися на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року, за позивачем визнано право власності на 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , і визнано право власності на 21/100 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , а всього 37/100 частин. Відповідач [PERSON] є власником 37/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Відповідачеві [PERSON] належить 26/100 частин спірного домоволодіння. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти виділу в натурі 30/100 частин спірного домоволодіння відповідно до висновку експертизи нічого не пропонує, посилаючись на акт перерозподілу часток від 1977 року та рішення виконкому Ленінської райради від 1977 року та 1978 року, якими затверджено акт перерозподілу часток у спірному домоволодінні наступним чином: 22/100 частини належали [PERSON] та [PERSON] , 52/100 належали [PERSON] і [PERSON] , 26/100 частин - [PERSON] і [PERSON] , які і було придбано [PERSON] . Проте, судові правовстановлюючих документів останнім надано не було. Інші акти затвердження часток в інвентаризаційній справі відсутні, тому посилання на самочинні побудови безпідставні. Фактично відповідач [PERSON] користується більшою часткою спірного домоволодіння, ніж 26/100 частин, власником яких він є. Відповідач [PERSON] тривалий час користується часткою домоволодіння, у тому числі належною позивачеві, перешкоджаючи останньому у користуванні майном. Домоволодіння [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці площею 855 м2 і згідно з технічним паспортом від 12 серпня 2019 року складається із: житлового будинку А-1 загальною площею 111,9 м2, житловою площею 66,0 м2, допоміжною площею 44,5 м2; прибудов А1-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, а5-1, а6-1; житлового будинку Б-1 загальною площею 44,5 м2, житловою площею 31,3 м2, допоміжною площею 13,2 м2; Б1-1- прибудова; б- ганок з навісом, В, К-сараї, Ж, Л- сараї ( тимчасові); Е-літня кухня; під Е-погріб; Д, П - вбиральні; З-вольєр; И- навіс; О-гараж; Н- погріб з входом; № 1-10 - огорожі, споруди, I- мостіння. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи наявні декілька варіантів розподілу. Позивач просив здійснити розподіл за першим варіантом, запропонованим експертом та виділити йому в натурі 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , яке складається із: житлового будинку А-1 загальною площею 111,9 м2, житловою площею 66,0 м2, допоміжною площею 44,5 м2; прибудов А1-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, а5-1, а6-1; житлового будинку Б-1 загальною площею 44,5 м2, житловою площею 31,3 м2, допоміжною площею 13,2 м2; Б1-1- прибудова; б- ганок з навісом, В, К-сараї, Ж, Л- сараї ( тимчасові); Е-літня кухня; під Е-погріб; Д, П - вбиральні; З-вольєр; И- навіс; О-гараж; Н- погріб з входом; № 1-10 - огорожі, споруди, I - мостіння, що відповідає варіанту І висновку судової будівельно-технічної експертизи № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року; визнати за ним право власності на 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] згідно із варіантом І висновку судової будівельно-технічної експертизи № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року, а саме: житловий будинок літ. Б-1, Літ. Л - сарай (тимчасовий), Літ. Н - погріб з входом, Літ. П - вбиральня; припинити право спільної часткової власності; виділити відповідачеві [PERSON] у житловому будинку літ. А-1 (квартира [ADDRESS] ) домоволодіння [ADDRESS] прим. 1-1 (4,0 м2) - тамбур; прим. 1-2 (3,4 м2) - санвузол; прим. 1-3 (5,7 м2) - житлова; прим. 1-4 (7,2 м2) - кухня; прим. 1-5 (5,4 м2) - коридор; прим. 1-6 (12,7 м2) - житлова; прим. 1-7 (10,6 м2) - житлова; всього по квартирі [ADDRESS] - гараж; виділити відповідачеві [PERSON] згідно з I варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року, а саме: частину домоволодіння [ADDRESS] : в житловому будинку літ. А-1 (квартира [ADDRESS] ) прим. 2-1 (4,7 м2) - коридор; прим. 2-2 (6,7 м2) - кухня; прим. 2-3 (4,2 м2) - санвузол; прим. 2-4 (16,8 м2) - житлова; прим. 2-5 (6,2 м2) - житлова; прим. 2-6 (5,3 м2) - житлова; прим. 2-7 (8,9 м2) - кухня; прим. 2-8 (8,7 м2) - житлова; прим. 2-I (1,4 м2) - тамбур, всього по квартирі [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] судові витрати в сумі 6 245,00 грн. сплаченого судового збору та вартість проведення експертизи в сумі 15 690,24 грн., а всього 21 935,24 грн. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, відзив на позов надано не було. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву і його доповненні, письмових поясненнях та ході судового розгляду, а його представник у ході судового розгляду, посилалися на те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи не може бути прийнятий судом, оскільки при дослідженні відповідач присутнім не був, доступу до домоволодіння ним надано не було. Варіант розподілу домоволодіння викладено без урахування обставин справи, виходу на місце та огляду досліджуваного об`єкта, а сам висновок не відповідає часткам сторін у справі. 26 серпня 1977 року було складено акт перерозподілу ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] , затверджений рішенням виконкому Ленінської райради народних депутатів № 26 від 12 січня 1978 року, відповідно до якого [PERSON] і [PERSON] належало 22/100 частин спірного домоволодіння, 26/100 частин - [PERSON] і [PERSON] , 52/100 частин - [PERSON] і [PERSON] . Співвласниками домоволодіння здійснювалося будівництво, що мало наслідком збільшення загальної площі будинку. В частині домоволодіння, належній [PERSON] і [PERSON] було здійснено добудову без згоди [PERSON] , у зв`язку з чим збільшилася вартість домоволодіння, спору з приводу користування будинком між сторонами не виникало. Виділу домоволодіння на квартири не було. Самочинно збудоване майно не може бути предметом поділу, і в особи, яка його здійснила, не виникає право власності на нього як на об`єкт нерухомого майна. Позивач просить виділити йому частину домоволодіння відповідно варіанту І розподілу, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи, при цьому зменшується частки позивача і відповідача [PERSON] з 37/100 частин спірного домоволодіння до 30/100 частин, що в свою чергу призведе до збільшення частки [PERSON] з необхідністю грошової компенсації. При цьому він категорично заперечує проти цього, оскільки не бажає у примусовому порядку набувати у власність частку спірного домоволодіння, перешкод у користуванні часткою, належною позивачеві, не створює, прав позивача жодним чином не порушує. Усі будівлі, окрім літ. Д, наявні в домоволодіння, літ. Д - вбиральня, зруйнований, літ. Д - літня кухня, має тріщину у стіні та її вартість не може бути 60 000 гривень. Судовий експерт при проведенні судової експертизи на місце не виходив та фактично цього не бачив. Із жодним із запропонованих експертом варіантів розподілу домоволодіння не погоджується. Заперечував проти стягнення з нього компенсації за збільшення його ідеальної частки. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до акту від 26 серпня 1977 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів від 12 січня 1978 року № 26, визначено ідеальні частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ), відповідно до якого [PERSON] і [PERSON] належить 22/100 частини спірного домоволодіння, [PERSON] і [PERSON] - 26/100 частин домоволодіння, [PERSON] і [PERSON] - 52/100 домоволодіння. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року (а.с. 8-11), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року (а.с. 12-14), за [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 16/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після батька, [PERSON] , який помер [INFO] , визнано право власності на 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS] , право власності на які у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 15). На підставі договору дарування частини домоволодіння від 16 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю. і зареєстрованого в реєстрі за № 5131, власником 26/100 частин домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до технічної документації станом на 12 серпня 2019 року домоволодіння [ADDRESS] розташовано на земельній ділянці площею 855 м2 і складається із житлового будинку А-1 загальною площею 111,9 м2, житловою площею 66,0 м2, допоміжною площею 44,5 м2; прибудов А1-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, а5-1,а6-1; житлового будинку Б-1 загальною площею 44,5 м2, житловою площею 31,3 м2, допоміжною площею 13,2 м2; Б1-1- прибудова; б- ганок з навісом, В, К-сараї, Ж, Л- сараї ( тимчасові); Е-літня кухня; під Е-погріб; Д, П - вбиральні; З-вольєр; И- навіс; О-гараж; Н- погріб з входом; № 1-10 - огорожі, споруди, I- мостіння. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року запропоновано три варіанти розподілу домоволодіння. (а.с. 148-184). Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України належить дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Враховуючи, що після виділу частки із спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему водопостачання, водовідведення, тощо), тобто, складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно з приписами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласникові таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті виділу співвласникові передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Враховуючи, що позивач не заперечує та погоджується на зменшення своєї частки з 37/100 частин домоволодіння до 30/100 частин, за рахунок чого буде здійснено збільшення частки відповідача [PERSON] , а також те, що [PERSON] було заявлено про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] компенсацію за перевищення його ідеальної частини, суд приходить до висновку, що найсправедливішим варіантом розподілу спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд є запропонований експертом варіант № І, оскільки він відповідає інтересам сторін, позивач погоджується з таким варіантом розподілу, від відповідача [PERSON] не надійшло заперечень щодо даного варіанту розподілу, відповідач [PERSON] заперечував лише в частині стягнення з нього компенсації за перевищення його ідеальної частини. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦПК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, тому підлягають задоволенню, оскільки виділити належну позивачеві частку в праві спільної часткової власності в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості. Тому слід виділити [PERSON] в натурі 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , яке складається із: житлового будинку А-1 загальною площею 111,9 м2, житловою площею 66,0 м2, допоміжною площею 44,5 м2; прибудов А1-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1, а4-1, а5-1, а6-1; житлового будинку Б-1 загальною площею 44,5 м2, житловою площею 31,3 м2, допоміжною площею 13,2 м2; Б1-1- прибудова; б- ганок з навісом, В, К-сараї, Ж, Л- сараї ( тимчасові); Е-літня кухня; під Е-погріб; Д, П - вбиральні; З-вольєр; И- навіс; О-гараж; Н- погріб з входом; № 1-10 - огорожі,споруди, I - мостіння, що відповідає варіанту І висновку судової будівельно-технічної експертизи № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року; визнати за ним право власності на 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] згідно із варіантом І висновку судової будівельно-технічної експертизи № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року, а саме: житловий будинок літ. Б-1, Літ. Л - сарай (тимчасовий), Літ. Н - погріб з входом, Літ. П - вбиральня; припинити право спільної часткової власності; виділити відповідачеві [PERSON] у житловому будинку літ. А-1 (квартира [ADDRESS] ) домоволодіння [ADDRESS] прим. 1-1 (4,0 м2) - тамбур; прим. 1-2 (3,4 м2) - санвузол; прим. 1-3 (5,7 м2) - житлова; прим. 1-4 (7,2 м2) - кухня; прим. 1-5 (5,4 м2) - коридор; прим. 1-6 (12,7 м2) - житлова; прим. 1-7 (10,6 м2) - житлова; всього по квартирі [ADDRESS] - гараж; виділити відповідачеві [PERSON] згідно з I варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 964/965/966/967-20 від 10 березня 2021 року, а саме: частину домоволодіння [ADDRESS] : в житловому будинку літ. А-1 (квартира [ADDRESS] ) прим. 2-1 (4,7 м2) - коридор; прим. 2-2 (6,7 м2) - кухня; прим. 2-3 (4,2 м2) - санвузол; прим. 2-4 (16,8 м2) - житлова; прим. 2-5 (6,2 м2) - житлова; прим. 2-6 (5,3 м2) - житлова; прим. 2-7 (8,9 м2) - кухня; прим. 2-8 (8,7 м2) - житлова; прим. 2-I (1,4 м2) - тамбур, всього по квартирі [ADDRESS] . З приводу посилань відповідача [PERSON] на рішення виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів від 12 січня 1978 року № 26, яким затверджено акту розподілу часток від 26 серпня 1977 року, суд зазначає, що вказаний акт жодним чином не спростовує доводи позивача про виділення йому в натурі частки у домоволодінні. Позивач набув право власності на належні йому 37/100 частин спірного домоволодіння на підставі рішення суду в порядку спадкування за законом після смерті батьків [PERSON] і [PERSON] , залишеного без змін судом апеляційної інстанції. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при поданні позову було сплачено судовий збір у загальному розмірі 7 013 гривень 40 коп. (а.с. 1, 2, 193), витрати на проведення судової експертизи у розмірі 15 690 гривень 24 коп. (а.с. 203), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах по 11 351 гривні 82 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved