Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

13.01.2022 року представник позивача звернулася до суду із вказаною позовною заявою зазначаючи, що [INFO] помер батько позивача та відповідача [PERSON] . Після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом. До складу спадщини окрім іншого майна увійшов житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями. Позивач, будучи зазначеною у заповіті звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але отримала відмову в оформленні спадкового майна, через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивача, посилаючись на неможливість належного оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку та ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1235, 1268 ЦК України, просить суд визнати за позивачем - [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 24.01.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 25.02.2022 року. 25.02.2022 року у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану підготовче судове засідання було відкладено на 17.03.2022 року. 17.03.2022 року у підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача просить суд розгляд справи провести за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити ( а.с. 52 ). Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час його проведення. Своєю письмовою заявою просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. Одночасно просить суд позов задовольнити ( а.с. 53). Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання . В підготовчому судовому засіданні, суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції представника позивача, відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли до суду та дослідивши матеріали справи , спадкову справу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.12). За свого життя 05.10.2016 року [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі, все те, що буде належати і на що він матиме право на день його смерті заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних частках ( а.с.13). До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Належність житлового будинку саме спадкодавцю стверджена випискою з погосподарського обліку, згідно записів погосподарської книги № 1, ст. 399 ( а.с.23). Позивачка має право на спадкування після [PERSON] , оскільки вона визначена у заповіті ( а.с.13). Відповідач [PERSON] на спадкове майно не претендує та відмовився від прийняття спадщини скориставшись своїм правом визначеним ч.1 ст. 1273 ЦК України, де зазначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, про що свідчить його заява подана до нотаріуса ( а.с. 40). [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса, про що свідчить її заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи ( а.с. 39) та частково прийняла спадкове майно ( а.с. 38-51). Житловий будинок позивачці не вдалося належним чином оформити у нотаріуса, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи ( а.с. 17). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, частково прийняла спадщину шляхом звернення в установлений строк до нотаріуса. Інших спадкоємців за законом та за заповітом, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Відсутність у позивачки правовстановлюючих документів є перешкодою для оформлення спадкових прав нотаріусом. Визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. За вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача базуються на законі та наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved