Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» (надалі - ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом») з вимогами визнати незаконним та скасувати наказ № 5044-к від 09.12.2021 ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» у частині відсторонення її від роботи на посаді оператора спецводоочищення хімічного цеху, а також зобов`язати виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка є працівником ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», оспорюваним наказом її відсторонено від посади з 10.12.2021 з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби CОVID-19. Такий наказ позивач вважає незаконним, оскільки ані у трудовому договорі, ані у законодавстві немає зобов`язання позивача вакцинуватись від респіраторної хвороби CОVID-19; відповідачем не додержано вимоги ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», оскільки вакцинація від коронавірусної хвороби не включена до календаря щеплень; Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти CОVID-19, фактично з прийняттям цього наказу правове регулювання питання обов`язковості профілактичних щеплень не змінилось; щеплення дозволяється проводити лише зареєстрованими в Україні вакцинами; вимога відповідача надати докази проведення щодо позивачки медичних маніпуляцій є незаконною; відсторонення здійснене у відсутності подання відповідної посадової особи органу санітарно-епідеміологічної служби, чим порушено вимоги ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». Оспорюваним наказом відповідач фактично позбавив позивачку засобів для існування. Ухвалою від 23.12.2021 у даній цивільній справі відкрито спрощене провадження. У відзиві ДП НАЕК «Енергоатом» зазначило, що вважає відсутніми підстави для задоволення позову, свою позицію обґрунтовує тим, що 01.11.2021 року наказом Міністерства охорони здоров`я України № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» доповнено Перелік посад, що підлягають обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України вказаної хвороби, до якого віднесено також працівників підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. До вказаного Переліку входить і ДП НАЕК «Енергоатом». На підставі вищезазначеного нормативно-правового акту, з 09.12.2021 на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України, щеплення проти COVID-19 набуло статусу обов`язкового для працівників підприємства відповідача та його підрозділів, у тому числі і ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом». На виконання вимог законодавства щодо обов`язкової вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-I9, відповідачем 09.11.2021 було видано наказ № 4722-к «Про інформування щодо профілактичного щеплення проти COVID-19», яким зобов`язано керівників структурних підрозділів до 30.11.2021 повідомити працівників ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» про те, що з 09.12.2021 на виконання п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2021 № 1096) буде здійснене відсторонення від роботи працівників, які відмовлятимуться або ухилятимуться від вакцинації проти COVID-19. Позивачка була проінформована про правові наслідки у випадку її відмови або ухилення від обов`язкового щеплення, отримавши 08.12.2021 персональне попередження про необхідність надання документу щодо наявності профілактичного щеплення проти COVID-19, або медичну довідку про наявність протипоказань до вакцинації. Вказаних документів позивачка не надала. Адміністрація ДП НАЕК «Енергоатом» зверталась до Міністерства охорони здоров`я з метою отримання роз`яснення щодо можливості допуску до роботи працівників, у яких відсутні документи про наявність щеплення, проте наявні документи у підтвердження негативного результату тестування на COVID-19, однак листом від 09.12.2021 відповідача проінформовано про те, що така можливість законодавством не передбачена. Так як позивачка є працівником ВП «Рівненська АЕС», не надала документів про отримання обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, не надала документів у підтвердження наявності протипоказань до вакцинації, відповідач зобов`язаний був відсторонити її від роботи. Оскаржуваний наказ відповідач вважає винесеним на підставах і в порядку, передбаченому чинним законодавством, він не має наслідком втручання у приватне життя позивачки, не суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практиці Європейського суду з прав людини. Дані про проведення щеплень не є даними про стан здоров`я особи, які не підлягають розголошенню, даними про особисте чи сімейне життя особи, не є примусом, в умовах визначеної обов`язковості щеплень на певній території України для певних категорій осіб, тому не порушує права, свободи і інтереси позивачки. Інші заяви по суті справи до суду не подавались. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] уточнили позовні вимоги, зазначивши, що основний наказ відповідача, який оскаржується до суду - це наказ № 5108-к від 14.12.2021, оскільки саме його прийняттям позивачку остаточно відсторонено від посади. Крім того, вони уточнили, що вимога про стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення стосується періоду з 14.12.2021 по 28.02.2022, оскільки з 01.03.2022 [PERSON] допущено до роботи на посаді через зупинення дії наказу МОЗ України № 2153 від 04.10.2021. Уточнені позовні вимоги [PERSON] та її представник підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, вбачаючи для цього достатні підстави. На думку сторони позивача, вакцинація має бути виключно добровільною, крім того, в порушення вимог ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», щеплення від COVID-19 відсутнє у списку обов`язкових, не включене до календаря щеплень, Наказ МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 містить лише перелік підприємств, працівники яких підлягають вакцинації, проте не встановлює її обов`язковість. Згідно з доводами сторони позивачки, її відсторонення проведене з порушенням вимог ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», за відсутності відповідного подання, а стаття 46 КЗпП України допускає відсторонення у інших випадках, передбачених законом, а не підзаконними нормативно-правовими актами. Позивачку своєчасно не повідомлено про зміну істотних умов праці, чим порушено ч.3 ст.32 КЗпП України, крім того, оскаржуваним наказом порушено вимоги ч.4 ст.97 КЗпП України, ст.103 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про оплату праці». У оскаржуваному наказі відсутнє посилання на Наказ МОЗ України № 2153 від 04.10.2021. Примушування [PERSON] до участі у медичному експерименті є неприпустимим. Постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 (з наступними змінами) позивачка вважає незаконною через порушення процедури її прийняття. Позивачка, крім того, підтвердила своє ознайомлення з усіма наказами відповідача, що стосуються предмету позову, як щодо попередження про необхідність надання документів про щеплення, так і про відсторонення її від посади, підтвердила, що документу про вакцинацію від COVID-19 або медичного висновку про наявність протипоказань до такого щеплення відповідачу не надавала, бо не мала, зазначила, що вона самостійно обирає методи лікування та профілактики, за що особисто і несе відповідальність. Представник відповідача Марчук Н.І. повністю підтримала відзив на позов та з викладених у ньому підстав просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив та врахував наступне. Позивач [PERSON] як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на даний час працює на посаді оператора спецводоочищення Хімічного цеху ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», що підтверджується копіями наданих учасниками справи наказів та довідок ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», та ніким не оспорюється. Наказом генерального директора ВП «Рівненська ЕАС» ДП НАЕК «Енергоатом» №4722-к від 19.11.2021 «Про інформування щодо профілактичного щеплення проти CОVID-19» ухвалено повідомити працівників про те, що з 09.12.2021 буде здійснюватися відсторонення від роботи працівників, які відмовлятимуться або ухилятимуться від вакцинації проти CОVID-19, до усунення причин, що його зумовили, а також що у період відсторонення працівника заробітна плата не нараховується, період відсторонення не зараховується до страхового стажу, не враховується при визначенні строку нарахування відпустки, оплата тимчасової непрацездатності в цей період не здійснюється. З вищезазначеним наказом [PERSON] ознайомилась 02.12.2021, про що свідчить її підпис на відповідному листі ознайомлення, та позивачкою не оспорюється. 08.12.2021 позивачці [PERSON] вручене персональне попередження про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю щеплення проти CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У попередженні повідомлено, що наказом Міністерства охорони здоров`я № 2393 від 01.11.2021 розширений перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти CОVID-19, до вказаного переліку увійшли працівники ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», і дана норма набирає чинності з 09.12.2021. У попередженні зазначено, що зі вказаної дати для працівників підприємства це щеплення є обов`язкове. У попередженні [PERSON] запропоновано до 09.12.2021 надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти CОVID-19 або довідку «Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» форми № 028-1/о, в іншому випадку її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.46 КЗпП України та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» до усунення причин, що зумовили відсторонення. Зі змісту наданої суду копії вказаного документу вбачається, що при врученні даного попередження [PERSON] власноручно зазначила, що від щеплення проти CОVID-19 вона не відмовляється, станом на 10.12.2021 вона є здоровою, що підтверджується результатом тестування від 07.12.2021, вакцинуватись вона планує після зниження відповідних антитіл, а таке попередження на її думку порушує ч.3 ст.32 КЗпП України, ч.4 ст.97 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про оплату праці». З пояснень учасників процесу судом встановлено і ніким не оспорюється, що як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на даний час у відповідача відсутня інформація про наявність у [PERSON] щеплення проти CОVID-19, або наявність висновку лікаря щодо протипоказань до вакцинації проти вказаної гострої респіраторної хвороби. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що таку інформацію адміністрації ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» вона не подавала, щеплення не проводила, наявність у неї протипоказань до цього у встановленому порядку (шляхом звернення до лікаря для отримання висновку про наявність протипоказань) не з`ясовувала. При цьому суд вважає безпідставними доводи позивачки про те, що вищезазначені відомості містять медичну таємницю, з огляду на наступне. Відповідно до ст.286 ЦК України, фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування фізичної особи. Аналогічні за змістом вимоги містяться у ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Інформація про факт щеплення особи не міститься у переліку відомостей, які віднесені вищевказаними нормами до медичної таємниці. Наказом генерального директора ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 5044 - к від 09.12.2021 ухвалено з 10.12.2021 відсторонити ряд працівників, у тому числі позивачку [PERSON] , від роботи без збереження заробітної плати, з відміною пільг та компенсацій за умови праці до усунення причин, що зумовили відсторонення, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Зі змістом вказаного наказу [PERSON] ознайомлено 09.12.2021, під час ознайомлення позивачка зазначила про свою незгоду з ним. Того ж дня, згідно зі Вказівкою генерального директора ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 36 від 09.12.2021, до отримання офіційного роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України на лист ДП НАЕК «Енергоатом» від 03.12.2021 № 01-19632/07 щодо допуску до роботи персоналу за наявності у працівників негативного результату тестування на CОVID-19 методом ПЛР або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, керівникам структурних підрозділів наказано допускати до роботи персонал, який підлягає відстороненню у зв`язку з непроходженням обов`язкового профілактичного щеплення проти CОVID-19 при наявності у них негативного результату тестування на CОVID-19 методом ПЛР або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, які чинні 72 години від моменту забору. Одночасно, наказом генерального директора ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 5045-к від 09.12.2021 внесено зміни до наказу № 5044-к від 09.12.2021, яким з переліку працівників, що підлягають відстороненню, наведених у додатку 23, виключено прізвище працівника [PERSON] , таб.№ 3039, працівника ХЦ, № п/п 1. Наказом генерального директора ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №5068-к від 10.12.2021, у зв`язку з отриманням офіційного роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України від 08.12.2021 № 26-04/36495/2-21 на лист ДП НАЕК «Енергоатом» від 03.12.2021 № 01-19632/07 про неможливість допуску до роботи персоналу без проходження вакцинації від CОVID-19 (у разі відсутності абсолютних протипоказань до її проведення), за наявності у працівників негативного результату тестування на CОVID-19 методом ПЛР або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, ухвалено скасувати Вказівку № 36 від 09.12.2021, про що довести до відома зацікавлених осіб. Зі змістом вказаного наказу [PERSON] ознайомилась 10.12.2021, що підтвердила власноручним підписом. 13.12.2021 позивачці [PERSON] вручене персональне попередження про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю щеплення проти CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тотожне за змістом попередженню від 08.12.2021. Зі змісту наданої суду копії вказаного документу вбачається, що при врученні даного попередження [PERSON] поставила підпис про відмову від щеплення проти CОVID-19, проте зазначила, що з попередженням вона не згідна та вважає його порушенням ст..103 КЗпП України, ч.3 ст.32 КЗпП України, ч.4 ст.97 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про оплату праці». З 14.12.2021 позивачку [PERSON] відсторонено від роботи на підставі наказу генерального директора ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 5108-к від 13.12.2021 до усунення причин, що зумовили відсторонення, але не більше ніж до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Зі змісту дослідженого документу вбачається, що правовими підставами відсторонення позивача від роботи у ньому зазначено ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», наказ Міністерства охорони здоров`я від 01.11.2021 № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», Перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», ст.46 КЗпП України. При ознайомленні 13.12.2021 зі змістом вказаного наказу, позивачка [PERSON] у додатку до наказу власноручно зазначила, що з наказом вона не згідна через порушення вимог ст.43 Конституції України. Учасниками процесу також не оспорюється, що вищезазначений наказ відповідача у частині відсторонення [PERSON] від роботи виданий за відсутності подання про це відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби. Відповідно до ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Повнолітнім дієздатним громадянам профілактичні щеплення проводяться за їх згодою після надання об`єктивної інформації про щеплення, наслідки відмови від них та можливі поствакцинальні ускладнення. Відповідно до ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими. Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. Групи населення та категорії працівників, які підлягають профілактичним щепленням, у тому числі обов`язковим, а також порядок і терміни їх проведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом Міністерства охорони здоров`я № 2153 від 04.10.2021 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Зі змісту вказаного нормативно-правового акту (зі змінами, внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я № 2393 від 01.11.2021) вбачається, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають, крім інших категорій, працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, до якого віднесено і ДП «НАЕК «Енергоатом», відокремленим підрозділом якого є ВП «Рівненська АЕС». Суд відхиляє доводи сторони позивачки про те, що вказаний наказ не містить положень про обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а лише затверджує Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Зміст вказаного наказу Міністерства охорони здоров`я України свідчить про зворотнє, адже ним затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням саме проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Наказ Міністерства охорони здоров`я № 2393 від 01.11.2021 опублікований у виданні «Офіційний вісник України» 09.11.2021, відтак, з урахуванням вимог його п.4, набрав чинності з 09.12.2021. Вказаний нормативно-правовий акт, яким встановлено перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, є самостійним актом зобов`язального характеру, його ухвалення Міністерством охорони здоров`я України як центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, відповідає положенням ч.2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Отже, з 09.12.2021 працівників ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» віднесено до категорії осіб, що підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Відповідно до ст.46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, вказана норма передбачає можливість відсторонення працівника від роботи і в інших, прямо не передбачених у ній, випадках, за умови встановлення таких випадків законодавством. Конституційний Суд України у рішенні від 09.07.1998 у справі № 12-рп/98 за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення ч.3 ст.21 КЗпП України (справа про тлумачення терміну «законодавство»), прийшов до висновку, що термін «законодавство», що вживається у ч.3 ст.21 КЗпП України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. З огляду на галузь, при аналізі якого Конституційним Судом України надано тлумачення терміну «законодавство», - трудове законодавство, суд вважає релевантним наведене у вказаному рішенні тлумачення терміну «законодавство» і до положень ст.46 КЗпП України. Підпунктом 2 п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 визначено обов`язок керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій забезпечити відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до ст.46 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та ч.3 ст.5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації, виданий закладом охорони здоров`я. Таким чином, зазначеною нормою чітко визначено інший, прямо не передбачений у ст.46 КЗпП України випадок відсторонення працівника від посади: за умови його відмови або ухилення від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19. При цьому цей інший випадок не є тотожним іншому випадку, встановленому у ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», що вимагає подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби для ухвалення адміністрацією підприємства наказу про відсторонення. Надаючи правову оцінку доводам позивачки про те, що відповідачем виданням оскаржуваного наказу було примушено до вакцинації, незважаючи на норми міжнародного права про її необов`язковість, вчинено дії з примушення до здійснення проти її волі медичних маніпуляцій, суд враховує наступне. Суд цілком погоджується з доводами сторони позивачки про те, що вакцинація осіб від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не є обов`язковою, якщо не йдеться про окремо визначені випадки обов`язковості щеплень для окремих категорій працівників, діяльність яких піддається певним ризикам. Разом з тим, ніхто не може зазнавати примушення до проведення вакцинації та її здійснення проти волі особи. В законодавстві України відсутня норма, яка б дозволяла таку примусову вакцинацію, саме тому законодавством встановлений механізм відсторонення працівників від роботи на посадах, включених до переліку таких, що вимагають наявність обов`язкових щеплень. Це твердження не суперечить ані пп.2 п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», ані наказу Міністерства охорони здоров`я № 2153 від 04.10.2021 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (з наступними змінами). Наявність вакцинації від цієї хвороби, за умови відсутності документально підтверджених протипоказань до її проведення, передбачена вищезазначеними нормативно-правовими актами як умова роботи на посаді, яку як на час виникнення спірних правовідносин, так і на даний час обіймає позивачка. Вимога про обов`язковість вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, для осіб певних професій та підприємств, не може вважатися примушуванням працівників до вакцинації, як стверджує [PERSON] , оскільки фактично у даному випадку особа, яка обіймає відповідну посаду, постає перед вибором - вакцинуватися і продовжувати роботу або,

Outcome: dismissed