Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Адвокат Гаврилюк Т.А. звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 липня 1968 року, на підставі рішення керівництва НСД-1 і РПС протокол №77, дідусю Позивача - [PERSON] був виданий ордер №79, що є єдиним документом, який надав право на зайняття житлової площі, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] (ст. Голта). У вказаному ордері зазначений склад сім`ї: [PERSON] жінка, та сини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] , дідусь Позивача, [PERSON] помер. З [INFO] , тобто з дня свого народження у вказаній квартирі почав проживати Позивач [PERSON] разом зі своїми батьками - [PERSON] та [PERSON] . Батько Позивача, [PERSON] помер [INFO] , в м. Первомайськ Миколаївської області. Мати Позивача, [PERSON] померла [INFO] , в м. Первомайськ Миколаївської області. Слід зазначити, що мати Позивача з 1976 року та по день своєї смерті проживала та була зареєстрована у зазначеній квартирі, про що свідчить відповідний штамп в паспорті. Позивач з моменту свого народження, та після смерті батька та матері, відкрито та добросовісно користується даною квартирою та здійснює всі права та обов`язки, що покладаються на власника: зареєстрований та проживає у вказаній квартирі, за свій рахунок здійснює поточний та капітальний ремонт квартири та сплачує за комунальні послуги. Крім того, будь-які інші особи не зареєстровані у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб, виданою 23.02.2021 року ЦНАП апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. Слід зазначити, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК України, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викраденння, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є). Цей строк відповідно до ст. 344 ЦК для нерухомого майна встановлений тривалістю 10 років. Таким чином, враховуючи той факт, що на сьогоднішній день Позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її у належному технічному стані, постійно проводить поточний та капітальний ремонт, то він має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нього за набувальною давністю. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, але остання надала заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність ? позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій вказав, що позов визнає, а справу просить розглядати у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи,зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного, враховуючи відсутність у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання обставин справи суд знаходить позов доведеним і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved