Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Позивач звернувся із вимогами, уточненими в ході розгляду справи заявою датовано. 25 січня 2022 року, якими просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача суми авансового платежу за неукладеним договором купівлі - продажу земельних ділянок в розмірі 3 тисяч доларів США. В обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Між сторонами було досягнуто домовленість про придбання земельних ділянок належних відповідачеві. Задля цього позивач передала відповідачеві в якості авансу 3 тисячі доларів США, які після укладення правочину мали піти в рахунок оплати за придбання такого майна. В подальшому, у сторін розійшлися погляди щодо правочину, що вони мали укласти і наразі позивач просить заявлені та зазначені вимоги задовольнити. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і, відповідно, без фіксації його перебігу та підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Суд зауважує, що клопотання позивача про перехід від спрощеного позовного провадження до спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання не підлягає до задоволення, оскільки його автором не наведено для цього відповідних правових підстав. Посилання на те, що лише у такому порядку справа можливо буде встановити об`єктивну істину не є обов`язковою та визначеною процесуальним законом умовою для задоволення такого клопотання. Відповідач заперечував задоволення позову, оскільки вважає дії позивача такими, які направлені на відмову від зобов`язання в односторонньому порядку, що не передбачено нормами матеріального закону. Крім цього, відповідач зазначила, що жодних, істотних, як і будь-яких інших умов договору купівлі - продажу земельних ділянок змінено не було. Правочини не укладені у зв`язку із безвідповідальним ставлення відповідача до свого майнового стану. За час очікування відповідачем проведення повного розрахунку та укладення договорів, дані ділянки можливо було декілька разів реалізувати. Проаналізував матеріали надані позивачем, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Відповідач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та є власником двох земельних ділянок з кадастровими номерами 1822082200:03:001:0850 та 1822082200:03:001:0851, площами, відповідно 0,09 та 0,08 га, що мають однакове цільове призначення для будівництва. 1 червня 2021 року відповідач дала розписку про те, що отримала від позивача грошові кошти в розмірі 3 тисячі доларів США, як аванс, в рахунок часткової оплати за придбання двох зазначених раніше земельних ділянок. Правочини мають бути укладені до 1 вересня 2021 року. 10 грудня 2021 року позивач звернулась до відповідача із вимогою, якою просила повернути аванс у зв`язку із не укладенням договору купівлі - продажу зазначених земельних ділянок. Лист містить згадування про те, що договір не укладено у зв`язку із не досягненням усіх домовленостей щодо істотних умов договору. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ст. 570 ЦК України). Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню (ст. 571 ЦК України). Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Проаналізував фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачкою грошова сума у розмірі 3 тисяч доларів США є авансом, який підлягає поверненню. Зазначене узгоджується з усталеною судовою практикою з приводу подібних правовідносин зокрема і та, що згадується позивачем. Результати вирішення спору дають підстави для розподілу витрат позивача пов`язаних з розглядом даної справи. На підставі матеріалів наявних у справі встановлено, що витрати позивача пов`язані з розглядом даної справи становлять 908 гривень за сплату судового збору. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved