Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут) в якому просить припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення. В обґрунтування позову посилається на те, що СП ТОВ «Світловодськпобут» надавав не належні послуги з централізованого опалення. Враховуючи ту обставину, скориставшись своїм правом, вона звернулась з відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо відключення її як споживача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач отримала дозвіл, згідно витягу з протоколу № 8 засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 26 вересня 2018 року, на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого теплопостачання за умови отримання відповідних технічних умов на встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення в між опалювальний період. Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП 26.09.2018 року затверджено Акт від 17.09.2018 року про відключення квартири позивача від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВП. Позивач зверталась до відповідача з письмовою заявою про припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення її квартири від центральної мережі теплопостачання. Не зважаючи на звернення позивача, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. Враховуючи викладені обставини, позивач змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Ухвалою від 18.11.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 17 грудня 2021 року представник відповідача подав заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 17 грудня 2021 року представник відповідача подав відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтуванні відзиву вказує на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на території діяльності відповідача, та забезпечується тепловою енергією. Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою відповідачем та офіційно будинок [ADDRESS] не відключено від мереж централізованого опалення, отже на думку відповідача, він надав та продовжує надавати послуги з централізованого опалення позивачу. 03 лютого 2022 року позивач подала відповідь на відзив в якому зазначає, що законом передбачена одностороння відмова від зобов`язання, що свідчить про припинення зобов`язань з відповідачем з моменту вибору нею іншого джерела теплової енергії - автономного електричного опалення, про що позивачка повідомила останнього у лисі від 03.10.2018 року. Ухвалою від 24.03.2022 року у задоволенні клопотання відповідача СП ТОВ "Світловодськпобут" про розгляд справи в порядку загального провадження - відмовлено. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Згідно витягу протоколу № 8 засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 26.09.2018 року року та Додатку до протоколу «Реєстр громадян, які подали заяви щодо надання дозволів на відключення від мереж ЦО та ГВП», [PERSON] надано дозвіл на відключення квартири по [ADDRESS] , від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с. 4-5) На замовлення позивача було розроблено робочий проект на реконструкцію системи опалення квартири (а.с.11-25) З Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 17.09.2018 року, затвердженого Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП 26.09.2018 року, проведено відключення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. (а.с.3) Копією заяви [PERSON] від 03.10.2018 року підтверджується факт звернення останньої до СП ТОВ «Світловодськпобут» з проханням зняття з обліку споживача теплової енергії. (а.с.6) Згідно довідок СП ТОВ «Світловодськпобут» вбачається, що на час відключення квартири від ЦО заборгованості за спожиту теплову енергію у [PERSON] були відсутні. Проте станом на 01.11.2021 року заборгованість складає 20891,79 грн. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію (а.с. 10). Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено право споживачів на відмову від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктами 25, 26 Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» (2633-15) схемою теплопостачання, за умови безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. ( п. 2.1) Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. ( п.2.2.3) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.( п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7) Таким чином, встановлені у справі обставини, а саме: звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розробленням за замовленням позивача робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії. За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах. Отже, акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин. Також, суд враховує, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. Таким чином, відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. Затвердивши 26.09.2018 року згідно п. 2.6 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП акт про відключення від мереж ЦО і ГВП, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п. 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, а саме для зняття з обліку споживача теплової енергії та припинення нарахування плати за послуги централізованого опалення. Крім того, відповідно до Рішення Антимонопольного комітету України від 04.11.2020 №41-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» СП ТОВ «Світловодськпобут» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою ст. 13, п. 2 ст. 50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, а саме, із проведення нарахування 100% плати за послуги з централізованого опалення споживачам, відключеним від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення, які фактично не надавалися, що призвело до ущемлення інтересів споживачів і яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких приводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Оцінивши кожен доказ наданий сторонами по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України, На підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 4, 15, 16, 509, 525, 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved