Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

[PERSON] інтереси якої представляє адвокат Поковба Василь Юрійович звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05.01.2016 року між нею та [PERSON] , укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Широколузької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 1. Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що сімейне життя в них не склалося, з причини байдужості з боку [PERSON] до сім`ї, виховання та матеріального забезпечення дітей, у зв`язку з цим у сім`ї відбувалися часті сварки, що могло негативно впливати на дітей. Зазначає, що три роки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З [PERSON] відповідно до рішенням суду стягуються аліменти на утримання дітей. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб, оскільки вважає, що подальше їх проживання з відповідачем є неможливим, і суперечить їх інтересам. Позивач будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. В судове засідання забезпечила явку свого представника. Представник позивачки адвокат Поковба В.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Ствердив, що сторони більше трьох років не проживають разом. Зазначив що рішенням суду від 2019 року з відповідача стягуються аліменти, та на даний момент в провадженні суду перебуває цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів. Зазначає, що примирення між сторонами не можливе, позивачка не бажає цього, оскільки відповідач проживає за кордоном з іншою жінкою та також не зацікавлений в примирені. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2016 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Широколузької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 1. (а.с. 7) Сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] (а.с. 8-10). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше трьох років. З пояснень наданих представником позивача в судовому засіданні вбачається, що відповідач проживає за кордоном в шлюбі з іншою жінкою, позивач наполягає на розірванні шлюбу, та категорично заперечує щодо надання строку для примирення. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не підтримує зв`язку з нею та проживає з іншою жінкою, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved