Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та додаткових витрат на утримання доньки-інваліда [PERSON] обгрунтування доводів вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах з 12.11.2005 року. Від спільного подружнього життя мають двох доньок [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2006 року народження. Вимоги мотивує тим, що усі витрати по утриманню дітей позивач несе самостійно, діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач (як батько) від свого обов`язку в утриманні дітей ухиляється, матеріальної допомоги не надає. Зазначає, що донька [PERSON] , 2006 року народження є дитиною-інвалідом дитинства, хворіє на тяжку хворобу, а тому потребує додаткого матеріального утримання на лікування у сумі близько 2000 грн. щомісячно. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] (дитина-інвалід) у розмірі 2000 грн. Суд своєю ухвалою від 08.02.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Позивач подала до суду заяву (вх.№618) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідач повідомлений про відкриття провадження. Поштове повідомлення повернуто до суду із розпискою відповідача про отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з доданими до позову документами (а.с.15). Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалам. Заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд проводить розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: В частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд зазначає таке: Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, запис № 20 від 12.11.2005 року). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено обов`язок утримання батьками неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності; ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , актовий запис № 22 від 21.07.2010 року), копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , актовий запис №17 від 23.06.2006 року) - в графі батько зазначено [PERSON] (відповідача), мати - [PERSON] (позивача). Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру витрат на утримання дітей які визначаються за рішенням суду, суд визначає не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір (правова позицію в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2016 року, справа № 755/14148/18) та враховує величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законодавством України. Величина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законодавством України (станом на 01.01.2022 року (на день розгляду позову) для дитини віком до 18 років становить - 2618 гривень (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік"). Дитина [PERSON] , [INFO] має повних 11 (одинадцять) років, дитина [PERSON] , [INFO] має повних 15 (п`ятнадцять) років. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує величину прожиткового мінімуму на дитину, що відповідач перебуває в працездатному віці, що діти перебувають на повному утриманні позивача, домовленості між сторонами щодо утримання дітей не досягнуто, відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства", що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на вищезазначене, суд ураховує, що аліменти є власністю дітей, діти перебувають на утриманні матері, яка буде розпоряджатися ними за цільовим призначенням в інтересах дітей, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, бере до уваги, що від відповідача заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів стягуваних з відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] слід визначити з 26.11.2021 року у розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину в розрахунку на місяць у розмірі 2618 грн., який відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Стягнення проводити на користь [PERSON] (позивача). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює сторонам положенння ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В частині стягнення додаткових витрат, суд зазначає таке: Відповідно до ст. 185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (згідно роз`яснень «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому їх розмір, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів). Суд враховує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові, що зозмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, що розмір додаткових витрат визначається залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину (суд враховує правові висновки Верховного Суду у постанові від 13.09.2017 року, справі № 6-1489цс17:, у постанові від 26.06.2018 року, справа № 501/5060/15) "до особливих обставин закон відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення)". Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ст. 78 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Позивачем на обґрунтування своїх вимог про необхідність стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] доведено, що дитина [PERSON] є дитиною-інвалідом дитинства (копія посвідчення дитини-інваліда дитинства віком до 18 років, серія [NUMBER] , номер особової справи 604547), хворіє на тяжку хворобу з діагнозом: сакоматоз, синдром Штурги-Геведера, правобічний гіпарез, а тому потребує додаткової матеріальної допомоги (суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 року, справа № 320/383/19: "додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно). З огляду на вищевказане, суд враховує, що додаткове стягнення на утримання дитини, це кошти, які є додатковими від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини, що в таких випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, а тому суд визначає додаткові витрати на утримання дитини-інваліда [PERSON] , 2006 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 992,40 грн., які діють з 01.01.2022 року на день постановлення рішення. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76- 81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: partial