Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Процедура (рух справи): У листопаді 2021 року позивач, в особі начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області В. Грибенко, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в розмірі 7055 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 16 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 02 червня 2021 року о 04:10 год. в с.Нагірне Світловодського району Кіровоградської області на р.Дніпро, [PERSON] здійснював незаконний лов риби в брід забороненим знаряддям лову сіткою лісковою, виловив рибу тарань в кількості 83 шт. приблизно загальною вагою 19 кг. Своїми діями [PERSON] порушив п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», ст.63 Закону України «Про тваринний світ». Внаслідок незаконних дій [PERSON] державі заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 7 055 грн. Постановою Світловодського міськрайонного суду від 13 липня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, проте питання про відшкодування завданої правопорушенням шкоди не вирішено. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду такі докази: - копію протоколу про адміністративне правопорушення № 000781 від 02.06.2021 р.; - розрахунок завданої порушенням матеріальної шкоди на загальну суму 7055 грн.; - копію постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2021 року про визнання винуватим за ч.4 ст.85 КУпАП [PERSON] ; - копія сповіщення [PERSON] про необхідність сплати збитків. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 02 червня 2021 року о 04:10 год. в с.Нагірне Світловодського району Кіровоградської області на р.Дніпро, [PERSON] здійснював незаконний лов риби в брід забороненим знаряддям лову сіткою лісковою, виловив рибу тарань в кількості 83 шт. приблизно загальною вагою 19 кг. Своїми діями [PERSON] порушив п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», ст.63 Закону України «Про тваринний світ». Внаслідок незаконних дій [PERSON] державі заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 7 055 грн. Постановою суду від 13 липня 2021 року, яка набрала законної сили 24 липня 2021 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконних дій [PERSON] (83 екз. тарані х 17 грн. = 7055 грн.) розраховано у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. 15 вересня 2021 року Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області було направлено на адресу [PERSON] сповіщення щодо необхідності відшкодування заподіяних державі збитків в сумі 7055 грн. У листопаді 2021 року позивач, в особі начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області В. Грибенко, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в розмірі 7055 грн. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не оспорюються. Оцінка суду: Так, відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до Положення про Державного агентства меліорації та рибного господарства в Кіровоградській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15.07.2016 (зі змінами), Кіровоградський рибоохоронний патруль є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України, яке діє в складі Держрибагентства України та виконує завдання щодо реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства. Відповідно до п.7.4 Положення, Кіровоградський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно п.19 зазначеного Положення Кіровоградський рибоохоронний патруль має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 р. (далі - Правила), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань. Пунктом 6.3. Правил передбачено, що застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За змістом статей 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Згідно з вимогами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного Кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Таким чином, завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому враховуючи, що вина [PERSON] у заподіянні шкоди державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 7055 гривень є доведеною судовим рішенням, з врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд визнає позов обґрунтованим та приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] майнової шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved