Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

У грудні\~2021\~року адвокат\~Висоцький О.О.,\~який діє\~в інтересах\~позивача звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача в якому просив стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1506 грн. у твердій грошовій сумі, що дорівнює 30 % прожиткового мінімуму на двох дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 2012 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач, як батько не приділяв достатньої уваги дітям, не займався їх вихованням, вів байдужий спосіб життя. У жовтні 2021 року судом було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами. На даний час відповідач не підтримує стосунки з дітьми, матеріальної допомоги не надає. Також зазначено, що відповідач є приватним підприємцем та має нерегулярний, мінливий дохід, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти у передбаченому законом розміру. Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача надав суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи\~\~повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомлення, що підтверджено матеріалами справи. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, відзиву надано не було. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 914 (а.с.4). [PERSON] , [INFO] , є рідним сином відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 16 січня 2013 року, актовий запис № 75 (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 27 травня 2014 року, актовий запис № 664 (а.с.10). Шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року. Вказане рішення набрало законної сили 05 листопада 2021 року (а.с.5-7). Відповідно ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.\~180\~СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має\~бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~Закону України Про державний бюджет на 2021 рік\~прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Вирішуючи питання щодо способу виплати відповідачем аліментів та їх розміру, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не обґрунтованими належними чином та недоведеними належними доказами в частині мінливого та нерегулярного доходу відповідача. Крім того, визначений позивачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі 753 грн. на кожну дитину, що становить 30% розміру прожиткового мінімуму на одну дитину, прямо суперечить нормам ч.2 ст. 182 СК України, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому, суд враховує, що згідно\~ст. 8 Закону України Про охорону дитинства\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Отже встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною\~повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний та може надавати щомісячне утримання своїх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з всіх видів його доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 грудня 2021 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial