Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких у них є повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. На даний час син [PERSON] є студентом денної форми навчання Університету Григорія Сковороди в Переяславі. Оскільки син навчається, то він не має змоги працевлаштуватися та отримувати заробітну плату. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. В зв`язку з цим просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є студентом денної форми навчання Університету Григорія Сковороди в Переяславі. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою вих. № 1649 від 13.09.2021 року. Також встановлено, що позивач [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з нею зареєстрований син [PERSON] , що підтверджується копією паспорта позивачки серії [NUMBER] , довідкою Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про реєстрацію місця проживання особи від 27.09.2021 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, син позивачки народився [INFO] , тобто, досяг повноліття та продовжує навчання. Суд також вважає, що він в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, йому необхідні кошти для проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Відповідач [PERSON] є працездатним за віком та станом здоров`я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своєму сину. Судом при вирішенні спору приймаються до уваги також ті обставини, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір, а безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. Враховуючи наведене вище, та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, на період його навчання в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, оскільки суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу повнолітньому сину, в зв`язку з його навчанням. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 908 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved