Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

[PERSON] 09.12.2021 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 17.08.2016 року Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №81. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. Від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Спору щодо виховання дитини, спільного майна немає. Спільне господарство сторони не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та подружні обов`язки з ведення спільного господарства. Відповідач ніде не працює та не забезпечує сім`ю матеріально, на ґрунті чого між ними часто виникали сварки, що призвело до припинення сімейних відносин. Між ними відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. За таких обставин їх шлюб носить лише формальний характер. Тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати (а.с.1-2). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.12.2021 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень стосовно вказаного порядку розгляду справи. Відповідачу [PERSON] у відповідності до вимог ч.7,8 ЦПК України, направлялась копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання, за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань відповідача судом не отримано. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.3) позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.08.2016 року; дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки КП "Жмеринкакомунсервіс" від 07.12.2021 року №2033 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу її сімі`ї входить мати [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно вимог ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спору про спільне майно чи про порядок виховання дитини між сторонами за змістом позовних вимог не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сім`ї, відповідачем наразі не заперечені та не спростовані ні в який спосіб. Обставин, які з визначених законом підстав унеможливлюють звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, ніким не повідомлено. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, у їх сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на її користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 908 грн (а.с.2) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved