Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дитина проживає разом з позивачкою та жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує. Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки, відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своєї дитини, ніяким чином не піклується про неї, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує харчування, не спілкується з ним, аліменти не сплачує. У зв`язку з чим, позивачка змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, згідно якої просила судове засідання розглянути без її участі, позову заяву задовольнити (а.с. 108). Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову та просив не позбавляти його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , при цьому пояснив, що має заборгованість по сплаті аліментів, однак аліменти сплачує, щодо здійснення перерахунку необхідно звернутися до відділі ДВС, з приводу спілкування з дитиною зазначив, що не мав можливості спілкуватися з дитиною, оскільки дитина перебувала разом з матерію у різних місцях мешкання, так як позивач намагалась налагодити своє особисте життя, тому відповідач і не приймав участі у вихованні дитини. При цьому також не був згодний з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.12.2012 року (а.с. 9). Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України підтверджується наступними документами: - висновком Малиновської районної адміністрації № 0140/01-20 від 17.01.2022 року, з якого вбачається, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 100-102); - розрахунком заборгованості по аліментах від 21.05.2021 року, згідно якого встановлено розмір заборгованості [PERSON] по аліментах у розмірі 93342,08 грн. (а.с. 19). Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Пленум Верховного Суду України в п. 25 постанови №16 від 12.06.1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" роз`яснив, що "позбавлення батьківських прав... є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування може вирішуватися лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків і дітей". Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Судом встановлено, що факти не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, навіть не спілкується з ним, а тому позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню. Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивачки на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини. Протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, реальних кроків щодо виховання та утримання дитини не вчинив (справа слухалась з 10.06.2021 року). Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні [PERSON] його малолітнього сина, судом не встановлено. Також не було встановлено судом, що відповідач намагався виконувати батьківські обов`язки, навіть після того, як позивачка звернулася до суду з позовом та під час проведення засідань органу опіки та піклування щодо вирішення питання про доцільність або недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина. Відповідач вкрай формально ставиться до необхідності виконання обов`язку щодо утримання дитини, сплати аліментів. Доводи відповідача з приводу перешкод у спілкуванні з дитиною з боку позивачки нічим не підтверджені та спростовані у судовому засіданні викладеними обставинами у висновку органу опіки та піклування. Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що позов є обґрунтованим, який знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved