Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

у листопаді 2021 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Олійника О.С. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим номером 13245, яким стягнуто з [PERSON] кошти у розмірі 430381,32 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 59423,18 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами - 28774,29 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 320906,13 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами - 21277,72 грн. та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису. В обґрунтування позову позивачем зазначено про те, що 05.02.2020 року [PERSON] акцептував оферту АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту № 501232933, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, за умовами якої [PERSON] були надані кредитні кошти у розмірі 464880 грн. У зв?язку із невиконанням зобов?язань за вказаною вище угодою, на підставі заяви банку 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 13245, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» кошти у розмірі 430381,32 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 59423,18 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами - 28774,29 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 320906,13 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами - 21277,72 грн. та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Зазначає, що заборгованість за кредитним договором є спірною. Крім того, позивач вказує, що угода про надання кредиту № 501232933, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, акцептована позивачем 05.02.2020 року, не є нотаріально посвідченою, а тому не входить до переліку документів, за яким може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, що не були посвідчені нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, частково втратила чинність 22.02.2017 року. Відтак, станом на дату укладення між сторонами угоди, а також на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, Перелік документів не містив пункту, який би надавав можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі кредитного договору, що не був посвідчений у нотаріальному порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2021року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 33). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року зобов?язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. надати Голосіївському районному суду м. Києва належним чином завірену копію виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 13245 від 22.06.2021 року (а.с. 34). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 13245 від 22.06.2021 року, вчиненого приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с. 47-48). 31.01.2017 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача АТ «Альфа-Банк», в яких зазначено, що заява про вчинення виконавчого напису та виконавчий напис було вчинено у відповідності до вимог закону, а позивачем не спростовано розрахунок заборгованості та суму боргу за виконавчим написом (а.с. 67-70). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 84). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що 05.02.2020 року [PERSON] акцептовано оферту АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту № 501232933, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, за умовами якої [PERSON] надано кредитні кошти у розмірі 464880 грн. (а.с. 16-18). 18.06.2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригиди В.О. із заявою про вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору № 501232933від 05.02.2020 року (а.с. 15). 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за реєстровим номером 13245 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 501232933 від 05.02.2020 року за період з 05.01.2021 року по 01.04.2021 року у розмірі 430 381,32, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 59 423,18 гривень, прострочена заборгованість за комісією та процентами - 28 774,29 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту - 320 906,13 гривень, строкова заборгованість за комісією та процентами - 21 277,72 грн. (а.с. 20). Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" (далі - постанова № 662) Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом наступного змісту:"Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Для одержання виконавчого напису додаються:а) оригінал кредитного договору;б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що відповідачем АТ «Альфа-Банк» при зверненні із заявою про видачу виконавчого напису не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Вказані доводи знайшли своє ствердження в ході розгляду справи. Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем. За таких підстав, суд погоджується з доводами позивача про те, що надані нотаріусу документи не є підтвердженням безспірності заборгованості. Враховуючи викладене, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved