Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

04 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його дід - [PERSON] . За життя, а саме 03 березня 2016 року, спадкодавець склав заповіт, згідно з яким заповів йому земельну ділянку, яка розташована на території Перещепинської міської ради, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16136. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті діда, 07 лютого 2020 року він звернувся до Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області, однак йому було відмовлено у прийнятті заяви з причин пропуску ним строку, установленого ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Пояснив, що про наявність складеного від імені спадкодавця на його користь заповіту він не знав та про його існування дізнався випадково, після перегляду особистих речей та документів спадкодавця, саме тому, в установлений законом строк, він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді від 09 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 18). 15 квітня 2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду з її уточненням та подавши суду докази наявності повноважень його представника (а.с. 20-23, 24-27). Ухвалою судді від 16 квітня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 28). Ухвалою суду від 09 червня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 39). Ухвалою суду від 15 березня 2022 року було закрито підготовче провадження і справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 76). У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Іванов М. А. не з`явились, але позивачем суду надано клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги останній підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 81). Представник відповідача - Перещепинської міської ради у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вважав, що позовні вимоги повинні бути вирішені на розсуд суду згідно з чинним законодавством (а.с. 35). У судове засідання представник третьої особи - Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 47). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,770 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 115849, виданим 27 липня 2001 року Перещепинською міською радою на підставі відповідного рішення 18 сесії XXIII скликання № 14 від 27 червня 2001 року і наданим суду у засвідченій представником позивача копії. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16136 (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, про що 09 січня 2019 року Виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис за № 01, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 січня 2019 року наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 12). За життя, а саме 03 березня 2016 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С. І., зареєстрований в реєстрі за № 237, згідно з яким належну йому земельну ділянку, місцезнаходження якої на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, право на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 115849, виданого Перещепинською міською радою, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16136 від 27 липня 2001 року, загальною площею 6,770 га, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7, 11). Позивач [PERSON] , в силу ст. 1217, 1223, 1268 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Установлено, що у лютому 2020 року позивач звернувся до Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою на прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак постановою державного нотаріуса від 07 лютого 2020 року за вих. № 72/02-31 йому було відмовлено у прийнятті заяви щодо прийняття спадщини, у зв`язку із пропуском ним строку для звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 9). Згідно з наданими на запит суду Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66501982 від 20 вересня 2021 року та № 67588991 від 02 грудня 2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась (а.с. 58, 67). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1269 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] , з 2005 року і до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Катеринівської сільської ради № 779 від 26 грудня 2019 року (а.с. 75). У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією зазначеної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1, 3, 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Судом установлено, що позивач [PERSON] був необізнаний про існування складеного на його ім`я заповіту, при цьому суд ураховує відсутність доказів наявності будь-яких інших спадкоємців за законом та спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. У судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, а тому суд приходить до переконання, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з поважних причин і є підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин, а тому позов підлягає задоволенню, позивачеві належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved