Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем 20 серпня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №23381 про запропонування стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» не сплаченої в строк заборгованості за кредитним договором в розмірі 64729 грн. 52 коп. та витрати за вчинення виконавчого напису, а також вирішити питання щодо стягнення судового збору. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що АТ «Банк Форвард», як правонаступник ПАТ «Банк Русский Стандарт», як кредитор звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та отримав виконавчий напис №23381 від 20 серпня 2021 року. Після отримання виконавчого напису нотаріуса стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м.Київа для примусового виконання виконавчого напису, де останній відкрив виконавче провадження №67429254. Частково ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами Ураїни, затвердженим наказом Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Відповідно до п.3.1, п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів додаються: оригінал чи належним чином засвідчена копія кредитного договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань. При вчинені виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та від позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. У відсутність відомостей утворення заборгованості за кредитним договором нотаріус не мав можливості перевірити дотримання відповідачами строків звернення за виконавчим написом. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми діючого законодавства. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог законодавства та не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Акціонерне товариство «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відзив на позовну заяву не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, письмових пояснень не подав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко А.В., в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, письмових пояснень не подала, на вимогу суду надала належним чином завірені копії витребуваних документів (а.с. 52-81). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії заяви №90953523 від 05 серпня 2011 року (а.с. 57-59) та додатку до договору №90953523 від 05 серпня 2011 року (графік платежів) (а.с. 60-61), [PERSON] (а.с. 8-9) уклав кредитний договір з Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт». Сума кредиту: 5095,66 грн., строк кредиту: 368 днів, з 06.08.2011 по 08.08.2012. За зазначеним кредитним договором позивачем [PERSON] здійснювалось погашення заборгованості (а.с. 15-28). Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. від 12 серпня 2021 року запропоновано звернути стягнення з громадянина України, якою є [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №90953523 від 08 серпня 2011 року, укладеним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Строк платежу по кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 квітня 2019 року по 15 липня 2019 року. Сума повної заборгованості складає 63629,52 грн. в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту становить 43268,07 грн.; - заборгованість за процентами становить 20361,45 грн.; - плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 грн.; За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1100 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 64729 грн. 52 коп. Виконавчий напис набирає чинності з дати вчинення та має бути пред`явлений до виконання до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, протягом трьох років з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №23381 (а.с.62). Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. розглянуто заяву про примусове виконання рішення (а.с. 54-55) та 08 листопада 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67429254 на підставі виконавчого напису №23381 виданого 20 серпня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 64729,52 грн. (а.с. 14, 67-68). 08 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. по виконавчому провадженню №67429254 винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 10, 72-73), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 11, 75-76), про арешт коштів боржника (а.с. 12, 79-80). Відповідач своїм процесуальним правом надати докази не скористався, зважаючи на що справа розглядається судом на підставі наявних доказів. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, АТ «Банк Форвард» суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved