Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, в яком просив зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому, батькові дитини брати участь у вихованні та спілкуванні, з дитиною [PERSON] , [INFO] , визначити наступний порядок його участі у спілкуванні та вихованні дитини: особисте побачення у перший та третій четвер місяця з 17.00 до 20.00 без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі, особисте побачення у другу та четверту суботу з 9.00 год до неділі 19.00 без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі. В подальшому уточнив свої позовні вимоги та просив визначити наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні [PERSON] : особисте побачення у перший та третій четвер місяця з 14.00 до 20.00 без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі, особисте побачення у другу та четверту суботу з 9.00 год до неділі 19.00 без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі Вимоги мотивує тим, що він позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного сина [PERSON] [INFO] . Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 06.07.2021 року, [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] , що також підтверджується свідоцтвом про народження виданим Глобинським відділом ДРАЦС у Крменчуцькому районі , актовий запис № 26 від 08.09.2021 року. Дитина зареєстрована та фактично проживає разом з матір`ю, місце проживання ити визначено за спільною згодою батьків. Однак після визначення батьківства [PERSON] , відповідач [PERSON] заборонила та повністю перешкоджає спілкуванню позивача з дитиною, не дає змоги брати участь у вихованні дитини, у договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні батька дитини. Тому він змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримував не заперечував проти його часткового задоволення та визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини відповідно до висновку органу опіки та піклування. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково просила визначити порядок побачень позивача із дитиною відповідно до графіка визначеного органом опіки та піклування, оскільки дитини раніше ні [PERSON] ні його родини не знала і не спілкувалась, і тому побачення без її участі тривалий час можуть спричинити дитині моральну травму. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення прохають врахувати позиваці виконавчого комітету Градизької селищної ради як органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 06.07.2021 року [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внесені відповідні відомості до актового запису про народження [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] ( копія свідоцтва про народження від 08.09.2021 року). Рішенням Виконавчого комітету Градизької селищної ради Крменчуцького району Полтавської області від 07.12.2021 року № 01 затверджено Висновок щодо участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] та визначення способів такої участі, відповідно до якого виконавчий комітет Градизької селищної ради як орган опіки та піклування вважає, що перешкод для спілкування батька із сином не має, тому рекомендує встановити днями побачень [PERSON] із сином [PERSON] , [INFO] через тиждень суботу та неділю з 10.00 до 17.00 години за місцем проживання батька у присутності матері дитини (за домовленістю між батьками). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст. 141 СК України. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. В силу ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині. Враховуючи, те що дитина на час розгляду справи має вік понад 3 роки, однак позивач не заперечує ту обставину, що він ніколи не спілкувався із дитиною, вона не може перебувати з позивачем без присутності матері. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Визначаючи час та тривалість побачень батька, як способу участі у вихованні, суд враховує малолітство (вік) дитини, постійну потребу у догляді, фізичні потреби, а саме харчування, відпочинок, необхідності забезпечення постійного зв`язку з матір`ю, спроможності батька щодо прийняття участі у вихованні у зв`язку з зайнятістю, суд прийшов до переконливого висновку про визначення спілкування з батьком, що на переконання суду позитивно впливатиме на розвиток дитини та унеможливить виникнення негативних психологічних наслідків. Таким чином, суд вважає необхідним надати можливість спілкуватися позивачу зі своєю дитиною, задовольнивши позов частково. При цьому, визначений судом спосіб спілкування позивача з сином не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться. На підставі викладеного,

Outcome: partial