Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

20.09.2021 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" подало до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 06.03.2012 в розмірі 14 105,80 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 06.03.2012, чим підтвердив згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, [PERSON] надано у користування кредитну картку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, а тому свої зобов`язання не виконав. [INFO] [PERSON] помер. 12.01.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до Турківської державної нотаріальної контори, відповідь на яку він отримав 17.02.2021 і дізнався, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Тому, з врахуванням вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, вважають що відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] 23.06.2021 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію щодо погашення боргу, однак ніяких дій не було виконано. Відповідач, як спадкоємець померлого [PERSON] , зобов`язаний задовольнити вимоги позивача, як кредитора, а тому Банк просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором б/н від 06.03.2012 в розмірі 14 105,80 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 30.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторн. Ухвалою суду від 30.11.2021 у справі здійснено перехід із спрощеного провадження без повідомлення сторін в спрощене провадження з повідомленням сторін, судове засідання відкладено. Представник позивача Акціонерного товариства\~комерційний банк\~"ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про час\~та місце\~розгляду справи\~шляхом направлення\~судової повістки\~засобами поштового\~зв`язку,\~в судове\~засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 23.02.2022 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до укладеного договору №б/н від 06.03.2012 [PERSON] отримав від АТ КБ "Приватбанк" кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з "Умовами та правилами надання банківських послуг". [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, складеного Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві - 22.08.2017 (№ витягу 00029262658, дата формування 20.01.2021). З розрахунку заборгованості видно, що станом на 31.10.2018 заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.03.2012, становить 14 105,80 грн., яку складає заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту). 21.12.2020 позивач направив до Турківської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. Як видно з тексту претензії, позивач зазначає, що на теперішній час Банку стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] . 28.01.2021 Турківською державною нотаріальною конторою повідомлено Банк про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] (спадкова справа №05/2021) заведена на підставі їх претензії і на виконання ст. 1282 ЦК України, при зверненні в Турківську державну нотаріальну контору спадкоємців [PERSON] , їм буде роз`яснено, що вони зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Як видно з довідки виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 09.02.2022 за №14, згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок [NUMBER] станом на 22.08.2017 були зареєстровані та проживали слідуючі члени сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як видно із матеріалів спадкової справи №05/2021 до майна померлого [INFO] - [PERSON] , спадкова справа заведена Турківською державною нотаріальною конторою 20.01.2021, номер у спадковому реєстрі 67081731. Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.01.2021, які надано у зв`язку із підготовкою до видачі свідоцтва про право на спадщину, за параметрами запиту у Спадковому реєстрі - [PERSON] , дата смерті [INFO] - інформація відсутня. 14.06.2021 Банк направив відповідачу [PERSON] лист-претензію, в якій пред`явив свої вимоги. Відповідач жодних дій щодо погашення заборгованості не вчинив. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання спадкоємцем зобов`язання за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного Кодексу, зокрема Книгою шостою «Спадкове право». Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів на норм закону. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Водночас, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини. Суд встановив, що боржник за кредитним договором № б/н від 06.03.2012 [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . У Постанові від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15. Верховний Суд України зазначив, що «оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців». Відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~1281\~ЦК України,\~яка була\~чинною на\~час смерті\~ [PERSON] \~( [INFO] ), кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. А згідно з частиною третьою цієї статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 04.02.2019\~введений в\~дію Закон\~України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~відновлення кредитування»\~від 03.07.2018,\~яким було\~внесено зміни\~до ст.\~1281\~ЦК України та частини другу і третю цієї статті викладено в новій редакції. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. А згідно з ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відтак, законодавцем визначено нову обставину для обчислення строку вимоги кредитора до спадкоємців, а саме шість місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Вирішуючи питання про те, в якій редакції необхідно застосовувати до спірних правовідносин положення ст. 1281 ЦК України, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. А згідно з ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Водночас, як видно з п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018, такий застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. Як видно з ухвали Турківського районного суду Львівської області від 01.10.2018, суд відмовив у відкритті провадження у справі №458/885/18 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із тим, що відповідач [PERSON] помер. Копію даної ухвали Банк отримав 05.10.2018 21.12.2020 позивач направив претензію кредитора Турківській державній нотаріальній конторі. Отже, 05.10.2018 Банку вже було відомо, що [PERSON] помер. Відтак, з 05.10.2018 у позивача виникло право вимоги до спадкоємців померлого [PERSON] , на яку законодавцем положеннями ст. 1281 ЦК України в редакції чинній на той час, було встановлено шість місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Такий строк закінчувався 05.04.2019. Однак, 04.02.2019 частина друга та третя статті 1281 ЦК України викладена в новій редакції, якою для пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців встановлено шість місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Отже, з урахуванням того, що на час введення в дію Закону (04.02.2019), яким ч. 2 та ч. 3 ст. 1281 ЦК України викладено в новій редакції, у позивача не закінчився шестимісячний строк для пред`явлення вимог до спадкоємця за нормами цієї статті в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, враховуючи дію цього Закону в часі, а саме застосування його також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, що має місце за даних конкретних обставин справи, тому суд дійшов висновку, що застосуванню підлягають положення ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України в редакції чинній станом на 04.02.2020. Відтак, позивачем, як кредитором спадкодавця [PERSON] , дотримано визначений ч.\~2 ст. 1281 ЦК України строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємця - [PERSON] , який прийняв спадщину, а саме не пізніше шість місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Водночас суд зазначає, що як видно з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Однак, суд вважає, що хоча й законодавцем визначено строк пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців шість місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, проте це не позбавляє такого кредитора права звернутись з цією вимогою до отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, адже такого застереження чи заборони закон не містить. Однак, за таких обставин, у кредитора виникає обов`язок довести перед судом наявність спадкового майна, його вартість, склад, визначити коло спадкоємців. 22 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 306/2000/16-ц, провадження № 61-30819св18 вказав, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Так,\~відповідно до\~положень ст.\~1282\~ЦК України\~спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. У матеріалах справи містяться докази, що відповідач є спадкоємцем померлого [PERSON] , що такий прийняв спадщину, є відомості, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Водночас у матеріалах справи не міститься жодних доказів щодо складу спадкового майна, доказів належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцем майна, що є необхідним для вирішення спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора. Відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо наявності спадкового майна у відповідача-боржника, його обсягу та вартості, що є необхідним для правильного вирішення спору по суті, тому за недоведеністю вимог позов до задоволення не підлягає. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою від позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed