Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

15.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Болградської міської ради Одеської області та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] в таких частках: - на 1/2 частку житлового будинку, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; - на 1/2 частку житлового будинку, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому позивач посилається на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили її батьки [PERSON] та [PERSON] , тобто кожний придбав право власності по 1/2 частині житлового будинку. Вона, позивачка, є спадкоємцем за законом після смерті її батьків [PERSON] , померлого [INFO] і [PERSON] , померлої [INFO] . Вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем та шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Заповіту ні батько, ні мати після смерті не залишали, але коли вона звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення права власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлих. За захистом своїх невизнаних прав, позивач змушена звернутися до суду з цією позовної заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу у її відсутності (а.с.3). Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області - Арнаутов М.І., який здійснює свої повноваження на підставі довіреності № 1072/02-12 від 09.06.2021 року (а.с.43), до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.42). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] ) - голова домоволодіння, [PERSON] (померла [INFO] ). На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/2 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №1259 від 22.11.2021 року, виданою старостою с.Залізничне Болградської міської ради Болградського району Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі (а.с.13). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2005 року, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси на підставі актового запису про смерть №11216 від 13.12.2005 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.9). Спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] , що підтверджується: - свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 10.07.1961 року Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №59 від 10.07.1961 року (а.с.10), в якому зазначено в графі «мати» « [PERSON] », а прізвище дитини « [PERSON] »; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10.02.1987 року Ізмаїльським цивільним відділом ЗАГС на підставі актового запису № 295 від 30.04.1983 року (а.с.17), з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб та після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] »; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29.10.1988 року на підставі актового запису № 169 від 29.10.1988 року (а.с.17), з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб та після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] »; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 09.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 86 від 07.06.2014 року (а.с.16), з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб та після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України, що підтверджується її особистою заявою за № 372 від 09.06.2006 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №261/2006, заведеною 09.06.2006 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори (а.с.53), також з цієї спадкової справи вбачається, що позивачка на деяке спадкове майно вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.78). Тобто судом встановлено обґрунтованість вимоги, щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері, а саме на 1/2 частку у житловому будинку, розташованому за вище вказаною адресою. В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 277, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 1/2 частку у вище зазначеному житловому будинку. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом першої черги є його дочка, позивач по справі, що підтверджується вже дослідженими судом доказами (а.с.10,16,17), та спадщину вона прийняла шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України, що підтверджується її особистою заявою за № 53 від 27.06.2014 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №31-2014, заведеною 27.06.2014 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Ажинтаревим В.В. (а.с.87), також з цієї спадкової справи вбачається, що позивачка на деяке спадкове майно вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.114). Інших спадкоємців не має, що також підтверджується довідкою №1258, виданою 22.11.2021 року старостою с.Залізничне Болградської міської ради, відповідно до якої [PERSON] проживав один (а.с.12). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. № 310/02-31 від 22.11.2021 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю на ім`я спадкодавця правовстановлюючого документу на частку у житловому будинку (а.с.27). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов, заперечень не має, і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved