Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер батько чоловіка позивачки [PERSON] , а [INFO] , померла мати чоловіка, [PERSON] , а [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , які постійно проживали по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS] , який належав йому на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 25 серпня 1951 року, за реєстром 1890. Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного 16 жовтня 2021 року та підписаного керівником суб`єкта господарювання Данко Я.Ю. , інвентаризаційна вартість будинку становить 102 155 (сто дві тисячі сто п`ятдесят п`ять) гривень. У силу положень ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, ч.І п.1, ч.2 ЦК Української РСР(1963 року), чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були: дружина, [PERSON] та діти: [PERSON] і донька [PERSON] ур. [PERSON] . На правовідносини після смерті [PERSON] та [PERSON] поширюються норми ЦК України 2003 року. На підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її донька, [PERSON] та син, [PERSON] . Донька [PERSON] в нотаріальну контору із заявою на прийняття спадщини після померлих батьків не зверталась. На момент їхньої смерті в будинку не проживала. Спадщину не прийняла, претензій до спадкового майна не має. Спадкємцями першої черги в силу положень ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його дружина та двоє дітей, [PERSON] та донька [PERSON] ..Діти на спадщину після смерті батька не претендують. Спір між сторонами відсутній. Позивач по справі [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після померлого спадкодавця, так як проживала та була зареєстрована в будинку разом із чоловіком, що підтверджується будинковою книгою та штампом в паспорті про реєстрацію в спадковому будинку. У вересні 2021 року позивач звернулась із заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок Відповідно до п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. Нотаріус відмовила у видачі цього документа із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на будинок Позивач стверджує, що оригінал документа загублено. У зв`язку з даними обставинами, позивач в даний час не може оформити на себе право власності на будинок через нотаріуса, тому змушена звертатись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Дидинська Б.М. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи - Виноградівської державної нотаріальної контори, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані нормами ЦК УРСР в ред. 1963 року та ЦК України (2003 р.). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько чоловіка позивачки [PERSON] , а [INFO] , померла мати чоловіка, [PERSON] , а [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , які постійно проживали по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS] , який належав йому на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 25 серпня 1951 року, за реєстром 1890. Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного 16 жовтня 2021 року та підписаного керівником суб`єкта господарювання Данко Я.Ю. , інвентаризаційна вартість будинку становить 102 155 (сто дві тисячі сто п`ятдесят п`ять) гривень. Відповідно до ст.524 ЦК Української PCP в ред.. 1963 року - Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ст. 525 (Час відкриття спадщини) і ст.526 (Місце відкриття спадщини), визначено, що - «Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу» і «Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини». Також статтями 548 (Прийняття спадщини) і ст.549 (Дії, що свідчать про прийняття спадщини) цього Кодексу, передбачено, що «Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини», а також те, що - «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном». Тобто, у силу положень ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, ч.І п.1, ч.2 ЦК Української РСР(1963 року), чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги були: дружина, [PERSON] та діти: [PERSON] і донька [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . На правовідносини після смерті [PERSON] та [PERSON] поширюються норми ЦК України 2003 року. На підставі ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її донька, [PERSON] та син, [PERSON] . Донька [PERSON] в нотаріальну контору із заявою на прийняття спадщини після померлих батьків не зверталась. На момент їхньої смерті в будинку не проживала. Спадщину не прийняла, претензій до спадкового майна не має. Спадкємцями першої черги в силу положень ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його дружина та двоє дітей, [PERSON] та донька [PERSON] . Діти на спадщину після смерті батька не претендують. Спір між сторонами відсутній. Позивач по справі [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після померлого спадкодавця, так як проживала та була зареєстрована в будинку разом із чоловіком, що підтверджується будинковою книгою та штампом в паспорті про реєстрацію в спадковому будинку. Спадковий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS] , належав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 25 серпня 1951 року, за реєстром 1890. У вересні 2021 року позивач звернулась із заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок Відповідно до п. 4.15 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. Нотаріус відмовила у видачі цього документа із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на будинок. Віднайти оригінал правовстановлюючих документів на будинок позивач не в змозі. У зв`язку з даними обставинами, позивач в даний час не може оформити на себе право власності на будинок через нотаріуса, тому змушена звертатись до суду. Відповідності до ст. 1261 ЦК України ( в редакції 2003 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1269 цього Кодексу визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто». Стаття 1270, визначає, що - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Відповідно до ч.1 ст.6 ЦК УРСР та ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем права власності на вище вказане нерухоме майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved