Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за надані послуги по теплопостачанню, вказавши в заяві, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами ДКП «Луцьктепло», але оплату за послуги по теплопостачанню не здійснюють, у зв`язку з чим за період із жовтня 2015 року по жовтень 2021 року утворилась заборгованість у сумі 98 131,38 грн. Крім того, просить стягнути три відсотки річних у сумі - 2 541,33 грн, інфляційні нарахування - 6 349,48 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270,00грн. 1 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачі у встановлений строк відзив на позов не подали, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачів про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Згідно з ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей місцевого обчислювального центру та інформації підрозділу УДМС України у Волинській області та довідки про склад осіб відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 10, 11). Так, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Згідно зі ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена, зокрема у постанові ВП ВС від 07.07.2020 №712/8916/17. Статтями 67,68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з договору найму житлового приміщення. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. За період з жовтня 2015 року по жовтень 2021 року позивач надав послуги по теплопостачанню (опалення), які відповідачами не оплачувалися, і заборгованість склала 98 131,38 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Крім того, за несвоєчасне внесення плати за послуги, на всю суму боргу відповідачам нараховані інфляційні втрати в розмірі 6 349,48 грн. та три відсотки річних - 2 541,33 грн. Будь-яких, доказів, заперечень відповідачами до суду надано не було. Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачам не надано та дана обставина не знайшла свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів.

Outcome: approved