overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.1985 року між [PERSON] та нею було укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2017 року припинили проживання однією сім`єю. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить виключно формальний характер. Питання щодо поділу майна між ними буде вирішуватися окремо. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 05.10.1985 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Ізмаїльським відділом ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 695 (а.с.5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть та однією сім`єю не проживають з 2017 року, шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір щодо поділу спільного майна буде вирішуватися в іншому провадженні. Примирення між сторонами неможливе. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.01.1992 року між [PERSON] та нею було укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 1998 року припинили проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені у зв`язку з діаметрально протилежними поглядами на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведуть, шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.01.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с.8). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть та однією сім`єю не проживають з 1998 року, шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір щодо поділу спільного майна відсутній. Примирення між сторонами неможливе. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, зважаючи на те, що складання судового рішення вимагає додаткових затрат часу, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину, а складання повного тексту рішення суду відкласти не більш як на п`ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 27 березня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей. Позивачка зазначає, що спочатку відносини між ними були добрими, але згодом, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства почали виникати непорозуміння, у зв`язку з чим припинили шлюбні відносини. Тому позивач просить суд шлюб між ними розірвати, так як вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи сповіщений, про причину неявки не повідомив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і згідно зі ст.ст. 105, 110 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 березня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони припинили шлюбні відносини, заходів для поновлення сім`ї не приймають, позивачка не бажає примирятися з відповідачем. За таких обставин, суд вважає, що спільне проживання суперечитиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

У січні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 27.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 844. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказав, що спільне життя у подружжя не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї відбуваються постійні сварки. На даний час шлюб носить формальний характер, у зв`язку з цим позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. 10.01.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.02.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 08.02.2022 року позивач подав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судові витрати залишити за ним. 04.02.2022 року від відповідача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 27.08.2004 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 844. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами (доказами). При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складення повного тексту рішення суду на строк не більше як п`ять днів з дня оголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

У зв`язку з потребою обґрунтування доводів сторін, що потребує значного часу, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. У виняткових випадках складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що 03.11.1993 р. зареєстрував шлюб з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалось з причин відсутності взаєморозуміння між сторонами та байдужості до життя та проблем кожного. Вже біля 12 років сторони проживають окремо і практично не спілкуються. Вважає, що шлюб існує формально, перебувати в такому шлюбі не бажає, а тому вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Просить шлюб розірвати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати, згідний на заочний розгляд справи. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім"ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 04.02.2012 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , актовий запис № 12. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги між ними, а тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просив розглядати справу за його відсутностю та задовольнити позовні вимоги; відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та просить його задовольнити. Як встановлено судом, 04.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис № 12 та видано свідоцтво серія [NUMBER] , що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу). За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (різні погляди на життя, відчуження, втрата почуття любові та взаємної згоди), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин з березня 2019 року, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі, якій зареєстрований 28 липня 2021 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області, актовий запис № 420. Від шлюбу має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені. Примирення неможливе. В судове засідання позивач та відповідач в судове засідання не з`явились. Просили суд розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 28 липня 2021 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області, актовий запис № 420. Від шлюбу має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені. Примирення неможливе. При таких умовах, суд вважає, що сім`я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, бо перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється власником будинку [ADDRESS] з 05.02. 2015 року, в якому є зареєстрованим відповідач, який для неї є чужою людиною та не відноситься до членів її сім`ї. З часу придбання нею житла відповідач в даному будинку ніколи не перебував. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй житловим приміщенням. Справу розглянуто заочно за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано, про судовий розгял повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства щодо права користування чужим майном (сервітут). Позивач являється власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач. Відповідач, в будинку з часу позивачем його придбання - з 05.02.2015 року, не проживає, витрат по її утриманню не несе, за користування нею позивачеві не сплачує. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58,ч.1 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач користування майном позивача не здійснює добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводить, він втратив право на користування ним, тому вимога позивача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 01.06.2020 року відповідач [PERSON] , будучи клієнтом банку, за Заявою - Договором № 2020/1_ С/018-002655 від 01.06.2020 року уклав з АБ «Укргазбанк» кредитний договір у формі овердрафту за програмою кредитування « ЕКО - кредитка», який в розділі 4. «Паспорт споживчого кредиту» отримав додатково № 2020/ОВР/018-001155, відповідно до якого встановлена орієнтовна сума кредиту -10 000 грн. та можлива кредиту - до 300 000 грн. строком на 12 місяців з встановленням базової процентної ставки за користування овердрафтом в розмірі 42,0 % річних та на прострочену заборгованість - в розмірі 48% річних . Відповідач своїх обов`язків не виконує, станом на 04.11.2021 року має заборгованість в сумі 2551 грн.72 коп., яка складається з заборгованості за кредитом ( прострочена ) в сумі 1997,39 грн., заборгованості за процентами (прострочена ) в сумі 418,13 грн., заборгованості по платежам в сумі 136,20 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи, відзив на позов та інших заяв не подав, проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не заперечив. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 01.06.2020 року відповідачем [PERSON] було підписано заяву- договір № 2020/1_ С/018-002655 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за картковим рахунком. Строк дії ліміту початкової суми дозволеного овердрафту в сумі 10 000,00 грн., та максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 30 000,00 грн. становить 12 місяці: з 01.06.2020 року по 31.05.2021 року. Базова процентна ставка за користування овердрафтом становить 42,0 відсотків річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48 відсотків річних. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 04.11.2021 року має заборгованість в сумі 2551,72 грн. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, відповідачем не оспорений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобов`язання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості . На підставі викладеного,

Outcome: approved