Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачка [PERSON] , скориставшись канцелярією, 17.01.2022 року звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована за вх. № 807), в якій просить ухвалити рішення про визнання незаконним й скасування наказу відповідача - НВК «Братківський загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад» Стрийської міської ради від 18.11.2021 року за № 154 «Про відсторонення від роботи [PERSON] », поновлення її на посаді вчительки зарубіжної літератури, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 18.11.2021 року по дату поновлення на роботі включно. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення двох позовних вимог, одна з яких майнового характеру, а інша - немайнового характеру, у загальному розмірі 1 984 грн. 80 клоп., позивачка просить покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] з 01.09.1994 року працює у відповідача на посаді вчительки зарубіжної літератури, а її педагогічний стаж становить 27 років. У листопаді 2021 року позивачка, на її переконання, зіткнулася з грубим порушенням відповідачем свого конституційного права на працю, котре полягало у незаконному вимаганні керівництвом інформації про вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусною інфекцією SARS-CoV-2. Оскільки позивачка категорично відмовилася проходити профілактичні щеплення від зазначеної хвороби, так як не хотіла бути частиною клінічного випробування, то її оскаржуваним наказом було відсторонено від роботи на строк до надання сертифіката про вакцинацію або до закінчення дії встановленого в Україні та у подальшому неодноразово продовженого карантину. Позивачка стверджує, що не має обов`язку проходити профілактичні щеплення від зазначеної хвороби, так як ці щеплення за діючим на території України законодавством у сфері охорони здоров`я не відносяться до обов`язкових, а носять виключно рекомендаційний характер, у зв`язку з чим її відмова від вакцинації, котра не є обов`язковою, не може вважатися порушенням трудової дисципліни, на що відповідач уваги не звернув та грубо порушив її право на працю у спосіб відсторонення від роботи та припинення виплати заробітної плати. Тому позивачка, з посиланням на положення ст. 23 Загальної декларації прав людини, прийнятої й проголошеної резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, ст. 1 Європейської соціальної хартії (переглянутої), прийнятої та підписаної урядами - членами Ради Європи 03.05.1996 року, ст. 6 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 16.12.1966 року, котрі ратифіковані Україною та є невід`ємною частиною національного законодавства, а також з посиланням на положення ст. 43 Конституції України, ст. 2 КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», котрий у даному випадку є спеціальним, з метою відновлення свого порушеного права на працю, була змушена завертатися до суду із даним позовом, у котрому обрала такі способи захисту, як визнання незаконним й скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення її на роботі, а також стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідач у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до нього про визнання незаконним й скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не подав. Однак його уповноважений представник - директор НВК «Братківський загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад» Стрийської міської ради Волошин Я.М., будучи присутнім у судовому засіданні під час розгляду цієї справи по суті, зазначив, що приймаючи оскаржуваний наказ про відсторонення позивачки від роботи у зв`язку з її ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусною інфекцією SARS-CoV-2, діяв виключно у спосіб та порядку, визначеними Конституцією України, КЗпП України, Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також спеціальними підзаконними нормативно-правовими актами, виданими Кабінетом Міністрів України, котрі станом на дату винесення оскаржуваного наказу були чинними та не визнані неконституційними, при цьому виходив також з рекомендацій, наданих Управлінням освіти Стрийської міської ради 19.10.2021 року у листі за вих. № 3.11./593 щодо посилення епідеміологічних заходів. Вказав, що на даний час, а саме з 01.03.2022 року позивачка допущена до роботи до завершення воєнного стану в Україні. Поряд з цим, не заперечує проти задоволення пред`явлених [PERSON] НВК «Братківський загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад» Стрийської міської ради позовних вимог у частині (у котрій саме частині, не зміг пояснити), а при ухваленні рішення у цій справі за результатами її розгляду по суті поклався на розсуд суду. Заяви та клопотання учасників справи. Позивачка [PERSON] , скориставшись канцелярією, 03.02.2022 року подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву (зареєстрована за вх. № 1964) про усунення нею недоліків своєї позовної заяви у запропонований суддею спосіб, про що було надано також відповідні письмові докази (оригінали платіжних документів про сплату судового збору). Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи, окрім як клопотань позивача та уповноваженого представника відповідача про приєднання до матеріалів цієї справи документів, і котрі б залишалися невіришеними, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 18.01.2022 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано термін для виправлення її недоліків у вигляді сплати судового збору за пред`явлення двох вимог, одна з яких немайнового характеру (про визнання незаконним й скасування наказу про відсторонення від роботи), а інша - майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), котрі позивачкою було виправлено у запропонований строк у спосіб сплати судового збору у повному обсязі, про що 03.02.2022 року подано заяву про усунення недоліків позовної заяви (зареєстрована за вх. № 1964) разом із оригіналами платіжних документів. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 04.02.2022 року вищевказану позовну заяву, після усунення її недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 21.03.2022 року, 10:00 год.. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. У судове засідання щодо розгляду даної справи по суті з`явилися позивачка та уповноважений представник відповідача - директор НВК «Братківський загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад» Стрийської міської ради Волошин Я.М. (діє в порядку самопредставництва як керівник установи). Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за можливе зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказів регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами трудового характеру, та причетність до порушення таких її прав НВК «Братківський загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад» Стрийської міської ради, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що позивачка працює у відповідача на посаді вчительки зарубіжної літератури. 03.11.2021 року позивачці під особистий підпис вручено повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 03.11.2021 року за № 145 (копія міститься у справі, а. с. 22), згідно якого відповідач повідомив, що з 08.11.2021 року на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щеплення проти COVID-19 обов`язкове для працівників закладу освіти. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року за № 2153 та пункту 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року за № 1236, відповідач просив позивачку у термін до 05.11.2021 року надати документ, котрий підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVID-19,наприклад: - документ, котрий підтверджує отримання повного курсу вакцинації або одну дозу дозволеної вакцини від COVID-19, включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; - міжнародний внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводобової вакцини (жовтий сертифікат) або однією дозою однодозової вакцини чи двома дозами дводобової вакцини (зелений сертифікат), які включені ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях. Також позивачці запропоновано надати довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 року за № 595. Одночасно вказаним повідомленням позивачку повідомлено, що якщо до 05.11.2021 року вона не надасть одного із зазначених документів, то 08.11.2021 року її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». У зв`язку із наданням позивачці у період з 08.11.2021 року по 17.11.2021 року включно частину щорічної відпустки, 08.11.2021 року позивачці під особистий підпис повторно вручено повідомлення аналогічного змісту про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 08.11.2021 року за № 146 (копія міститься у справі, а. с. 23), котрим, з-поміж іншого, позивачку повідомлено, що якщо до 16.11.2021 року вона не надасть одного із зазначених документів, то 18.11.2021 року, тобто у перший день виходу із щорічної відпустки, її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Наказом керівника відповідача «Про відсторонення від роботи [PERSON] » від 18.11.2021 року за № 154 (копія міститься у справі, а. с. 26),

Outcome: dismissed