Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

06.05.2021 позивач звернувся в суд із зазначеним позовом з таким обґрунтуванням вимог. Позивач у 2018 році придбав житловий будинок [ADDRESS] і розпочав здійснення ремонтних робіт. Для цього у січні 2021 уклав усну угоду з відповідачами про облаштування в кімнаті підлоги, печі та частини стіни під комин керамічною плиткою. Будівельні матеріали позивач придбав і передав їх відповідачам, які зобов`язались виконати роботи по встановленню керамічної плитки. Відповідачі розпочали роботи 17-18.02.2021, а завершили роботу 23.02.2021 Позивач зобов`язувався оплатити виконану роботу 24.02.2021. Однак того дня змушений був виїхати на похорон вуйни в місто Хуст, а тому не зустрівся з відповідачами і повернувся в село тільки 25.02.2021. Позивач того ж дня зайшов у будинок і побачив, що вся плитка на підлозі, печі та комині побита і зірвана частково зі стіни. Окрім цього пошкоджено чавунну плиту. Інші робітники, які також були залучені позивачем для виконання інших ремонтних робіт, а саме [PERSON] та його товариш [PERSON] повідомили позивачу, що пошкодження здійснили відповідачі, які перебували в стані алкогольного сп`яніння і пояснили свої дії тим, що позивач з ними не розрахувався за роботу. [PERSON] також надав позивачу відеозапис, здійснений ним на власний мобільний телефон про обставини де зафіксовано як [PERSON] сокирою збиває з стінки плитку після того, як таку пошкоджував відповідач [PERSON] . Позивач про подію повідомив у поліцію на службу «102». Однак поліцейські відмовили в розгляді заяви та вжитті заходів, повідомивши, що мали місце цивільно-правові відносини. Унаслідок зазначених дій відповідачів позивачу завдано матеріальну шкоду в сумі 23527 гривень за висновком спеціаліста, який склав кошторис розрахунку вартості будівництва на замовлення позивача в ТзОВ «Арка і К». Позивач вважає, що висновок спеціаліста не враховує дійсних витрат позивача на придбання будівельних матеріалів (зазначено нижчі ціни) і покликається на видаткову накладну № 4 від 03.02.2021 та накладну від 10.12.2020. Тому вважає, що з відповідачів слід стягнути вартість завданого матеріального збитку в сумі 30792 гривні 43 коп. Позивач також вважає, що йому завдано моральну шкоду неправомірними діями відповідачів, унаслідок чого він змушений був проживати в несприятливих умовах в будинку, переніс стрес і душевні страждання, емоційні переживання, приниження гідності, втратив сон, став дратівливим. Ці моральні страждання позивач оцінив у сумі 10000 гривень і просить стягнути з кожного відповідача по п`ять тисяч гривень морального відшкодування. Процесуальні рішення, винесені судом у справі: -Згідно з ухвалою судді від 26.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін; -Згідно з ухвалою судді від 04.08.2021 продовжено строк розгляду справи до 15.09.2021 та ухвалено повідомити сторони про виклик у судове засідання; -Згідно з ухвалою суду від 20.10.2021 задоволено клопотання сторони відповідача про витребування доказів; -Згідно з ухвалою судді від 23.11.2021 стягнути з ФОП [PERSON] штраф за невиконання ухвали суду про надання доказів . Процесуальні позиції сторін і їх представників. Позивач і його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов заперечив на основі наступного обґрунтування. Сторона відповідача визнала наявність договірних відносин позивача з [PERSON] щодо виконання ремонтних робіт, зазначених у позові. Натомість позивач не підтвердив належними доказами придбання матеріалів за змістом позовних вимог, бо перед виконанням робіт повідомив їм, що придбав плитку в торговій мережі «Епіцентр» по акційній ціні та показував чек. Тому сторона відповідача заперечує накладну від ФОП « [PERSON] » про придбання будівельних матеріалів та плитки від цього підприємця. Позивач не розрахувався з відповідачами за виконану роботу. Відповідачі прибули до позивача в будинок за розрахунком. Однак він був відсутній, а в будинку були двоє робітників по імені [PERSON] та [PERSON] , які займались ремонтом ванної кімнати. Однак в будинку був безлад, плитка на підлозі вже була побита, а робітник [PERSON] ходив по кімнатах з сокирою і у присутності відповідачів збивав плитку зі стіни над піччю, що зафіксовано на відеозаписах, наданих саме позивачем. Тому відповідачі заперечують спричинення шкоди позивачу і хто розбив та пошкодив плитку, встановлену ними вони не знають. І вважають докази позивача з цього приводу неналежними. Відповідач також покликається на марку і вартість плитки в торговельній мережі «Епіцентр» за відомостями з сайту виробника і вважають, що реальна вартість плитки за даними з магазину «Епіцентр» в м.Мукачево могла складати 199 грн./кв.м. (укладено на підлозі 18 кв.м.); 244,9 грн./кв.м. (укладено на стіні 6 кв.м.), 365 грн./кв.м. (укладено 3 кв.м. на печі). Тому загальна реальна вартість плитки могла складати 6146,40 грн, а не 16476,39 грн. Аналогічно відповідачі надали письмові припущення щодо вартості клею та суміші для плиточник швів з покликанням на норми укладки під час виконання робіт. Відповідачі вважають, що кошторис витрат, який складений позивачем на замовлення не є належним доказом, бо містить усереднені показники вартості будівельних матеріалів та робіт, які визначені ДСТУ, що не відображає реальні ціни на ринку. Відповідачі вважають, що позивач їх обмовив з метою не здійснювати розрахунок за виконані роботи і припустили, що він це вчинив, бо йому не сподобалась плитка, які він надав відповідачам для укладання. З огляду на викладене відповідачі також вважають моральну шкоду необґрунтованою і не підтвердженою жодним належним доказом. Встановлені судом обставини. Позивач є власником житлового будинку в [ADDRESS] , який придбав у власність у 2018 році. Це підтверджено договором купівлі-продажу цього нерухомого майна і змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач і відповідачі в січні 2021 уклали в усній формі договір про виконання ремонтних робіт з укладання плитки в будинку [ADDRESS] , а саме облаштування в кімнаті підлоги, печі та частини стіни під комино керамічною плиткою. Позивач надав відповідачам будівельні матеріали: керамічну плитку, суміші для її укладання. Відповідачі 17-18 лютого 2021 приступили до виконання робіт і завершили роботу 23.02.2021. Відповідачі згідно договору уклали 18 кв.м. плитки на підлогу, 6 кв.м. плитки на комин, 3 кв.м. плитки на піч. Розрахунок за виконану роботу згідно з договором мав відбутись 24.02.2021. Позивач у визначену дату не розрахувався з відповідачами, бо перебував на похоронах в близької особи в місті Хуст. 25.02.2021 позивач виявив в своєму будинку, що вся укладена плитка на підлозі, стіні та печі пошкоджена (збита і зірвана), а також пошкоджена чавунна табла). Того ж дня позивач повідомив у відділення поліції № 2 Хустського РУП про подію на службу «102». Встановлені обставини не оспорюються і визнані сторонами в судовому засіданні та за змістом процесуальних заяв. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судові засідання не з`явились. За повідомлення пошти вони відсутні за місцем проживання. За поясненнями представника відповідача [PERSON] відповідачі перебувають на заробітках. Згідно з показами свідка [PERSON] , що він 25.02.2021 отримав телефонний дзвінок від гр. [PERSON] (знайомого), який був найнятий робітником в позивача (товариш свідка), що хлопці (відповідачі) побили плитку за те, що їх позивач не розрахував. Він попросив їх зателефонувати до поліції. [PERSON] також 26.02.2021 надіслав на мобільний телефон свідка [PERSON] відеозапис з фіксацією пошкодження відповідачами плитки, яке він зняв на свій телефон. На відеозаписі було зафіксовано як [PERSON] пошкоджує плитку сокирою, а [PERSON] стоїть і спостерігає за цими діями. Такі ж покази надав у судовому засіданні свідок [PERSON] , а також доповнив, що відповідачі раніше працювали робітниками в будинку і вони спільно з [PERSON] і напарником біля тижня одночасно виконували будівельні роботи, зокрема відповідачі встановлювали плитку. 25.02.2021 ввечері відповідачі на автомобілі прибули в будинок ймовірно в нетверезому стані та пояснили свої дії тим, що позивач їх не розрахував. Судом досліджено відеозапис на якому зафіксовано як двоє осіб перебувають в приміщенні житлового будинку і одна особа сокирою пошкоджує (зриває і збиває плитку) на стінах та підлозі. Пошкодження керамічної плитки на стінах підлозі, на печі також зафіксовано на фотоілюстраціях, наданих у справу позивачем. Нанесення зазначеної шкоди підтверджено і письмовими поясненнями громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мешканцями села Репинне, які складені у вигляді заяви від 29.03.2021. Зазначені докази в сукупності з поясненнями і процесуальними заявами сторін і визнаними обставинами суд визнає достатніми, належними і допустимими для підтвердження обставин спричинення шкоди позивачу діями відповідачів. Предметом спору також є розмір завданої шкоди, а саме в частині вартості будівельних матеріалів. На підтвердження розміру шкоди позивач надав суду зведений локальний кошторис вартості будівництва, який складений на його замовлення ТзОВ «Арка і К» для визначення збитків після нанесення шкоди з метою визначення розміру шкоди для відшкодування. За цим кошторисом позивач затвердив, тобто погодився з розрахунком витрат на придбання будівельних матеріалів (плитки та матеріалів для її укладення і будівельно-монтажних робіт) в сумі 23537 грн. Суд вважає, що цей доказ є належним, бо він відповідає обставинам у справі щодо видів виконаних робіт, вартості будівельних матеріалів. Окрім цього, цей кошторис погоджений позивачем. Суму збитків суд коригує на зменшення розміру шкоди в частині заяви позивача про те, що розмір стяжки, яка була облаштована відповідачами не пошкоджено, тобто на суму 463 грн. Суд вважає, що позивач не довів належними обґрунтуваннями, що ним придбано керамічну плитку саме в ФОП [PERSON] , адже про придбання саме в цієї особи плитки позивачу слід було повідомити особу, яка на замовлення позивача складала кошторис і надати ці документи цій особі для визначення розміру збитків (внесення відповідних відомостей в кошторис). Натомість позивач до суми збитків за кошторисом необґрунтовано додав та долучив документи про вартість плитки та будівельних матеріалів з більшим розміром ціни. Суд констатує, що позивач не довів, що саме керамічна плитка торгової марки, яка придбана в [PERSON] була пошкоджена (не надано ушкоджених взірців, порівнянь тощо). До встановлених обставин суд застосовує положення статей 22, п.3 ч.2 статті 11, 1166 ч.1, ч.2 статті 1192 ЦК України і обґрунтовує такий висновок тим, що позивачу протиправними діями завдано шкоду у зв`язку із знищенням, пошкодженням речей та витрат, які необхідно понести для відновлення попереднього стану. Суд вважає, що кожен відповідач має нести відповідальність перед позивачем в рівних частинах до розміру майнової шкоди, яка визнана судом реальної та необхідною до стягнення, а саме сума 23074 гривні, тобто по 11537 грн. кожен. Суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди також підлягають частковому задоволенню з огляду на таке обґрунтування. Статтею 1167 ч.1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті цієї статті. Дії відповідачів щодо завдання позивачу майнової шкоди були неправомірними, адже несвоєчасний розрахунок за укладеною угодою про виконання робіт не давав їм підстав діяти самоуправно. Позивач внаслідок завданої матеріальної шкоди зазнав моральних страждань, які проявились в отриманні стресу, переживаннях, створення дискомфортного стану, необхідності докладати додаткових зусиль для відвернення шкоди. Натомість розмір шкоди позивач визначив завищеним. Відшкодування моральної шкоди не повинно бути засобом збагачення, а має бути компенсацією на засадах справедливості, розумності та співмірності з розміром майнової шкоди. Суд вважає, що достатнім розміром морального відшкодування є сума 5000 гривень, тобто по 2500 з кожного відповідача. Судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем за подання позову в сумі 908 грн. відповідно до загальної ціни позову, яка задоволена судом та положень статті 141 ч.1 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, а саме по 454 грн. з кожного. Інших судових витрат до стягнення в судових дебатах не заявлено.

Outcome: partial