Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» про стягнення заробітної плати в розмірі 65805,41 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював на Державному підприємстві «Шахта № 9 «Нововолинська», 22 вересня 2021 року звільнений з підприємства за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства про працю , умов колективного чи трудового договору. У день звільнення роботодавець не виплатив йому заробітну плату належну при звільненні. Вказує, що відповідач і на даний час не провів з ним повного розрахунку і не виплатив сум, належних позивачу при звільненні, заборгованість із заробітної плати відповідно до довідки відповідача становить 65805,41 грн., яку просить стягнути. 10 лютого 2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 02 березня 2022 року від представника відповідача ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» надійшов відзив на позовну заяву у якому в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» про стягнення заборгованості по заробітній платі просить відмовити повністю та у своїх запереченнях зіслався на те, що [PERSON] в період часу з 08 липня 2002 року по 01 травня 2021 року перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». Відповідач не виплатив позивачу розрахункові суми у розмірі 61646,46 грн., яка складається із вихідної допомоги в сумі 49376,75 грн. та компенсації за молоко за період з січня 2019 року по лютий 2021 року (під час роботи позивача на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська») в сумі 2233,14 грн., донорські ( під час роботи позивача на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська») в сумі 10036,57 грн. Відповідно до наказу Міненерговугілля України № 550 від 21 серпня 2015 року (зі змінами) створено ДП «Шахта № 9»Нововолинська», фактичний виділ відбувся 01 травня 2021 року. Саме з 01 травня 2021 року ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» почала здійснювати свою діяльність. На даний час залишається непогашеною перед позивачем заборгованість за період його роботи на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська ДП «Волиньвугілля» з 2019 року по лютий 2021 року в сумі 12269,71 грн., яка складається переважно з компенсацій за молоко та донорських. Вважає, що за вище вказаний період заборгованість по компенсації за молоко і донорських в сумі 12269,71 грн. необхідно стягнути з ДП «Волиньвугілля», як з юридичної особи, яка відповідно до ч. 3 ст. 109 ЦК України несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями свого відокремленого підрозділу. Також до відзиву на позовну заяву долучено копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» та копію довідки № 368 від 17 лютого 2022 року про заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені в день звільнення працівника. Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Як встановлено судом, позивач працював у Відокремленому підрозділі «Шахта № 9 «НВ» ДП «Волиньвугілля». Із відмітки, яка міститься в копії трудової книжки [PERSON] слідує, що ВП «Шахта № 9 «НВ» ДП «Волиньвугілля» реорганізована у Державне підприємство «Шахта № 9 «НВ». 22 вересня 2021 року [PERSON] звільнений на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України (за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, згідно ст.44 КЗпП України) (а.с.2). Даних про те, що наказ про звільнення скасовано суду не надано. Суд приймає до уваги довідку відповідача № 330 від 08 лютого 2022 року про заборговану заробітну плату в розмірі 65805,41 грн. позивача [PERSON] , оскільки у ній вказаний розрахунковий період по вересень 2021 року. (а.с.3) Таким чином судом також встановлено із довідки, що надана відповідачем наявність заборгованості підприємства перед позивачем в тому числі по виплаті вихідної допомоги. Право на виплату такої допомоги підтверджено самим відповідачем у довідці про заборговану заробітну плату від 17 лютого 2022 року № 368. Оскільки із довідки відповідача слідує, що позивач працював саме на ДП «Шахта № 9 «Нововолинська», звільнений із вказаного підприємства. Саме на роботодавцю лежить обов`язок виплати всіх сум при звільненні. Крім того, представником відповідача до матеріалів справи не долучено наказ Міненерговугілля України № 550 від 21 серпня 2015 року (зі змінами) за яким створено ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» саме шляхом виділу зі складу ДП «Волиньвугілля» ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» відповідно до якого фактичний виділ відбувся 01 травня 2021 року, на який він посилався у відзиві на позовну заяву. У виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань також відсутня інформація про виділ ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» зі складу ДП «Волиньвугілля» ВП «Шахта № 9 «Нововолинська». Крім цього, ст. 104 ЦК України передбачено, що у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Таким чином, роботодавцем ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» відповідно до вимог закону повний розрахунок із звільненим працівником не проведено. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 вказала, що під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем ( заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо.) З врахуванням наведеного вище, суд позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по виплаті вихідної допомоги та компенсаційних виплат в сумі 65805,41 грн. задовольняє у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 992,40 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved