overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

23.02.2022 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про винесення додаткового рішення по цивільній справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві вказувала на те, що 25.03.2021 року Київський районний суд м.Полтави задовольнив її позовну заяву. Проте при винесенні рішення, судом не було зазначено, яке прізвище залишити позивачеві після розірвання шлюбу. В зв`язку з чим, просила суд винести додаткове рішення по справі та зазначити, що після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] змінити на дівоче [PERSON] . Згідно п.31 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа №552/1138/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~25.03.2021 року судом винесено рішення, яким позовну заяву задоволено в повному обсязі. Шлюб, зареєстрований 10.10.2014 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1714 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено прізвище чоловіку [PERSON] , жінці - [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що при винесенні рішення 25.03.2021 року було вирішено питання, стосовно прізвища позивача, яке залишиться після розірвання шлюбу. Так в рішенні суду зазначено, що після розірвання шлюбу залишено прізвище чоловіку [PERSON] , жінці - [PERSON] . Питання щодо залишення прізвища позивача було вирішено на підставі її заяви від 25.03.2021 року (а.с.14). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] про винесення додаткового рішення по цивільній справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року, мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Сімейні відносини з відповідачем фактично припинені. Вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою від 28.01.2022 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] надав суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21.07.2007 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 386. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, через відсутність взаєморозуміння. Майновий спір, при виникненні, буде вирішуватися у окремому порядку. Відповідно до\~ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить моральним засадам суспільства та інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

17 січня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Хлібна база №76» державного агентства резерву України про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що він з 19 червня 2018 року працював у Державному підприємстві "Хлібна база №76" Державного агентства резерву України на посаді апаратника оброблення зерна 5 розряду. Наказом 79-к від 30 листопада 2020 року він був звільнений з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Посилаючись на те, що у порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України відповідачем з ним не проведено остаточний розрахунок у день звільнення по заробітній платі, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з вересня по листопад 2020 року у розмірі 14274 грн. 07 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 01 грудня 2020 року по день ухвалення судового рішення. Ухвалою судді від 21.01.2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, однак відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не подав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача у заочному порядку відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Зважаючи на складність справи, суд відповідно до ч. 6 ст.\~259\~ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

11 січня 2022 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, позивачка та малолітня дитина проживають на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, місце знаходження відповідача не відомо. З урахуванням того, що сину необхідний культурно-світовий розвиток та її лікування, позивачка просить надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на відпочинок та її лікування з родичами без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] в період з 28 лютого 2022 року по 30 березня 2022 року у країну Туреччина. В ході судового розгляду позивачка фактично позов підтримала та направила заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився. Рух справи. 12 січня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Обставини, які встановлені судом. Відповідач [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, виконавче провадження відносно відповідача не відкривалось, не працевлаштований, є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина мешкає разом з позивачкою. На час подання позову мати малолітньої дитини проходить курс лікування щодо хвороби хребта. Відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, при цьому має постійне місце проживання та працю, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідач маючи постійне проживання та роботу, але фактично вихованням дитини не займається . Суд вважає, що ці обставини, не позбавляють права позивачки на виїзд з дитиною за межі держави, який передбачено ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Таким чином, суд приходить до висновку, що виїзд дитини за кордон, жодним чином не порушує право батька на участь у вихованні дитини, та має мету захисту прав та інтересів дитини, що знайшло свої підтвердження у ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20.11.1989 року. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Судові витрати. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., позивачка не ставить питання про розподіл судових витрат, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Зважаючи на складність в викладенні повного тексту рішеня, пов`язанної з потребою в\~\~обґрунтуванні доводів сторін,\~\~на що може бути витрачений\~\~значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона 12.07.2019 зареєструвала шлюб з відповідачем. Дітей у них немає. За час перебування у шлюбі між ним та відповідачем виникали спори та непорозуміння. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між ними відсутні, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Подальше проживання та збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Тому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Позов подано за останнім відомим місцем проживання відповідача. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив, що шлюб між сторонами був зареєстрований 12.07.2019 Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 67. Позивач просить розірвати шлюб, так як їх сім`я розпалась, шлюбні відносини припинені. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сторони не проживають однією сім`єю, подальше збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає, що їх сім`я розпалась. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. При зверненні до суду з даним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати так як має другу групу інвалідності. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів учасників справи, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз?яснити учасникам справи, що повне судове рішення буде складено не пізніше п`яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 24.06.2006 року, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Спору щодо проживання дитини не має, син проживатиме з відповідачкою. Ухвалою суду від 24.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідачка надала заяву про визнання позову, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 214, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час сімейного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.12.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітнього сина, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 03.07.2015 року, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя погіршилось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 24.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідач надав заяву про визнання позову, згоден на розірвання шлюбу. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.07.2015 року Заводським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 325, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час сімейного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх спільної доньки, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] 23 листопада 2021 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 березня 2018 року. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, а спроби вирішити сімейні проблеми не дали результатів. Протягом останнього року у їхніх стосунках нічого не змінилося, а навпаки, вони ще більше віддалилися один від одного і зрештою стали чужими один одному людьми, через що вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливе. За таких обставин їх шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим і сім`я розпалась остаточно. Хоча неповнолітніх дітей від шлюбу у них немає, однак відповідач відмовляється прибути в органи ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2018 року від якого неповнолітніх дітей не мають (а. с. 4). Із заяви по суті справи видно, що сторони хоча і проживають за однією адресою, однак повністю припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

28.09.2021 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 серпня 2019 року у Дубенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 237, так як вони як чоловік і дружина не проживають, їх ніщо не поєднує, відносини, притаманні подружжю, відсутні, майнових спорів не мають, збереження шлюбу вважає недоцільним і таким, що суперечить його інтересам. Просить позов задовольнити. За письмовим клопотанням відповідачки 02.11.2021 р сторонам був наданий строк для примирення на три місяці - до 02.02.2022 р. По закінченні цього строку сторони не подали суду відомостей про примирення. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи з участю сторін не подала. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2019 року у Дубенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 237 (а.с.5); мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, зникло взаєморозуміння, між ними склались неприязні відносини, що унеможливлює подальше спільне проживання та збереження сім`ї і така атмосфера суперечить інтересам позивача . Протягом наданого судом строку сторони не помирились. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved