Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Губиниської селищної ради, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Мати склала заповіт на випадок своєї смерті на її ім`я. Своєчасно, а саме у шестимісячний строк після смерті матері позивач не змогла звернутися до нотаріальної контори через стан здоров`я, а саме в грудні 2020 року вона потрапила до лікарні з хворобою серця, після чого ще тривалий час не могла навіть вийти з квартири. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 04 серпня 2021 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. У зв`язку з чим вона звернулася до суду з зазначеним позовом. Відзиву на позов не надходило. Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка Андрія Григоровича копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 22 лютого 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала свій позов та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити його в повному обсязі. Представник позивача адвокат Лазуренко І.Ф. в судовому засіданні в повному обсязі підтримала позовні вимоги [PERSON] та, посилаючись на те, що позивач з поважних причин, а саме через поганий стан здоров`я, що не надав їй можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини - пропустила його, у зв`язку з чим просить визнати такі причини поважними та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа у своєму клопотання також просив розглянути справу за його відсутності. Також в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] , який пояснив, що він є зятем позивача, яку знає майже двадцять років. Пояснив, що [PERSON] останнім часом хворіє на серцеве захворювання, особливо загострення сталося після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . А в грудні 2020 року [PERSON] потрапила із серцевим нападом до лікарні. Після того, як її виписали із лікарні, вони доставили її додому, однак десь пів року їй неможна було вставати. Забезпеченням [PERSON] займалися він зі своєю дружиною, що є дочкою [PERSON] а також брат дружини з невісткою; [PERSON] , який є сином [PERSON] , який надав аналогічні пояснення. [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] та показав, що дійсно його сестра після смерті матері тяжко хворіла, а в грудні 2020 року навіть потрапила до лікарні. Після того, як її діти привезли з лікарні додому, вона тривалий час не могла самостійно себе навіть обслуговувати. Він, як спадкоємець першої черги за законом після смерті їх матері [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не звертався, тому як в сім`ї була домовленість, що після смерті матері, успадковує [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підставдо наступних висновків, а саме. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] ; про що 09 червня 2020 року Виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 35, що вбачається з копії свідоцтва про смерть. Позивач у справі - [PERSON] , згідно її свідоцтва про народження, є донькою [PERSON] , що вбачається з її копії свідоцтва про народження від 01 жовтня 19690 року та свідоцтва про укладення шлюбу від 16 травня 1981 року з [PERSON] . З копії спадкової справи № 84/2021 вбачається, що 28 липня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка Андрія Григоровича з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . З довідки виконкому Губиниської селищної ради за № 1227 від 22 липня 2021 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] зареєстрована та мешкала до дня смерті в [ADDRESS] одна. З копії свідоцтва про смерть [PERSON] , вбачається, що чоловік [PERSON] помер [INFO] . З копії заповіту вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт. Згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] . Таким чином, окрім позивача з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ніхто не звертався, інших осіб, що прийняли спадщину немає. З довідки № 368 від 10 березня 2021 року, виданої Комунальним підприємством «Новомосковська центральна регіональна лікарні інтенсивного лікування», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 02 грудня 2020 року по 17 грудня 2020 року перебувала на лікуванні з діагнозом ішемічна хвороба серця, за станом здоров`я потребує реабілітації та нагляд лікаря протягом одного року. З копії медичної карти на [PERSON] вбачається, що вона з грудня 2020 року по лютий 2022 року періодично проходить лікування у кардіолога та невропатолога з діагнозом ішемічна хвороба серця. Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка А.Г. від 04 серпня 2021 року - відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Наведений перелік не є вичерпним та дозволяє застосування до спірних правовідносин аксіоми цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem , яка означає У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Оскільки спадкодавець помер [INFO] , шестимісячний строк на прийняття спадщини завершився в грудні 2020 року, тоді як позивач з заявою про прийняття спадщини звернувся 28 липня 2021 року. Позивачем строк на прийняття спадщини було пропущено із поважних причин, якими є ішемічна хвороба серця, внаслідок захворювання позивач була позбавлена можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Через своє захворювання позивач певний час був обмежений у вільному русі, тому як вимушена була припинити на певний час пересування, а тому причини несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини дійсно були поважними і не залежали від її волі, що також підтвердили свідки в судовому засіданні. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позв підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved