Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що 25.10.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який в подальшому рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2014 року був розірваний. В період шлюбу в сторін народилася дитини - [PERSON] , [INFO] . 25.01.2014 року рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, й стягувати щомісячно, починаючи з 14.01.2014 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . 19.10.2019 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] ». Сторони фактично припинили сімейні відносини після народження дитини, оскільки 31.12.2013 року відповідач вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за що був притягнути до адміністративної відповідальності, але після цього неодноразово здійснював правопорушення та також притягувався до адміністративної відповідальності 08.08.2018 року згідно ч. 2 ст. 178 КУпАП, 24.10.2019 року за ст. 173 КУпАП та 13.04.2020 року за ст. 183 КУпАП. Даною своєю поведінкою позивач приходить до висновку, що відповідач при спілкуванні та вихованні дитини негативно впливатиме на моральний та духовний розвиток дитини. Відповідач не цікавився та не цікавиться життям дитини, її здоров`ям та вихованням. Жодного разу, фактично з дня народження доньки після того як сторони припинили спільне проживання, не спілкувався з донькою, тобто фактично батькові на даний час нічого не відомо про його дитину, де вона знаходиться та в якому фізичному, моральному та матеріальному стані перебуває. Жодного разу за цей період відповідач не з`являвся в дитячому садочку, та не цікавився успіхами дитини. З моменту фактичного припинення сімейних відносин, донька перебуває на повному утриманні та вихованні позивача. Біологічний батько дитини не цікавиться також здоров`ям дитини. Після припинення шлюбних відносин увесь цей час дитина проживає з матір`ю та [PERSON] , тобто вітчимом дитини та батьком сестри [PERSON] по лінії матері, які виховують її самостійно, створюють їй належні умови життя, купують одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку. Зараз донька є ученицею 3-Б класу КЗ «Гайворонський ліцей №1» та має гарні відгуки від вчителів та інших учнів, але біологічний батько навіть не знає, де дитина навчається, хто директор закладу, хто класний керівник та де територіально знаходиться клас дитини. Отже, внаслідок вищевикладеного вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, що виражається, зокрема, у тому, що батько не піклується про моральний, фізичний і духовний розвиток дитини, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з нею взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини про батька, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а також веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання доньки, свідомого нехтування батьком своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків та взагалі бажання бути батьком. Всі згадувані дії є підставами для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд їх задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] не цікавиться життям власної дитини та не бачився з нею більше 4 років. Дитина навчається в 3-му класі, батько за цей час жодного разу не приходив до школи. Аліменти на утримання доньки відповідач не сплачує близько 7 років. Ніяким чином участі у вихованні дитини не бере. Позивач перешкод у вихованні дитини батьком не здійснює. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судові повістки не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Також, відповідач, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про його виклик до суду, що підтверджується відповідною роздруківкою з офіційного веб-сайту судової влади України. Відзив на позовну заяву не надіслав, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач та представник позивача не заперечували. Представник третьої особи Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що являється кумою позивача та знайома з нею більше 5 років. Спілкується з позивачем більше 5 років, однак відповідача жодного разу не бачила. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, дитина називає батьком [PERSON] , чоловіка позивача. Дитина жодного разу не говорила про свого батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 06.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 130 (а.с. 12). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.01.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) відповідача на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2014 року до повноліття дитини (а.с. 10-11). Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.12.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.10.2012 року Солгутівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис №6 (а.с. 8-9). 19.10.2019 року позивач зареєструвала у виконавчому комітеті Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19.10.2019 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (а.с. 13). Згідно характеристики вихованця дошкільного закладу № 3 «Калинка» [PERSON] , [INFO] , виданої 07.10.2021 року Гайворонським дошкільним навчальним закладом №3 «Калинка», [PERSON] відвідувала заклад з серпня 2015 року по травень 2019 року. В дитячий заклад водили і забирали дитину мати або бабуся. На всіх дитячих заходах була присутня лише мати. Батько участі у дошкільному житті дитини не приймав (а.с. 14). Згідно характеристики учениці 3-Б класу комунального закладу «Гайворонський ліцей №1» [PERSON] , [INFO] , № 01-10/140 від 10.09.2021 року, [PERSON] навчається в закладі з 01.09.2019 року. Проживає у приватному будинку в хороших умовах з матір`ю та бабусею, які приділяють належну увагу і турботу щодо розумового та фізичного розвитку дитини. Батько у шкільному житті дитини участі не приймає (а.с. 15). З довідки Гайворонської міської ради Голованівськго району Кіровоградської області від 05.10.2021 року № 2992 вбачається, що позивач [PERSON] мешкає в [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться дочка - [PERSON] , 2013 року народження (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] , [INFO] , від 05.10.2021 року виданого Гайворонським відділом ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно - Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] станом на 01.10.2021 року має заборгованість по аліментах у розмірі 98871 грн. 20 коп. (а.с. 17-18). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , від 27.01.2022 року № 03-22/21, наданого органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] слід залишити на розсуд суду, оскільки не представилось можливим викликати [PERSON] до служби у справах дітей Гайворонської міської ради для надання ним своїх пояснень, що унеможливлює надання об`єктивного висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с. 57-58). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Висновки суду за результатами позову. Суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання доньки, покинув її і не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своєї малолітньої доньки. З дитиною не спілкується взагалі, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з нею зустрічі. Дитина проживає разом з матір`ю - [PERSON] , знаходиться на її повному забезпеченні, батько усунувся від виховання доньки. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин, не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, покинув її, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч. 1 ст. 169 СК України батько може бути поновлений у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом. Щодо судових витрат суду зазначає наступне. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підставі вищевикладеного та враховуючи встановлений ст. 12 ЦПК України принцип змагальності сторін та з урахуванням того, що позивач надала до суду фіскальний чек про сплату судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved