Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] із зазначеним позовом, покликаючись на те, що прадідові [PERSON] - [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, котрий відносився до суспільної групи «службовий двір» і головою такого вважався [PERSON] . Зазначає, що [INFO] помер голова двору [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Стверджує, що спадщину спадкодавця [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] (прабаба [PERSON] ), факт прийняття нею спадщини підтверджується спільним проживання із спадкодавцем. Покликається на те, що [INFO] померла прабаба [PERSON] - [PERSON] , після смерті котрої відкрилась спадщина на належне їх майно, в тому числі на спірне будинковолодіння, котре остання успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] . Стверджує, що спадкодавець [PERSON] за життя всім своїм майном розпорядилася, зокрема склала 25.02.2020р. заповіт, яким все своє майно у рівних частинах заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Покликається на те, що з метою оформлення спадкових прав малолітнього сина [PERSON] звернулась в його інтересах до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Яксманицького Я.С., однак у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок не має можливості. Зазначає, що інші спадкоємці за заповітом, а саме [PERSON] , [PERSON] та вона [PERSON] (законний представник малолітнього [PERSON] ) відмовилися від своєї частки у спадщини на користь її сина - малолітнього [PERSON] . З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за її малолітнім сином [PERSON] право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області. [PERSON] , яка діє в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого їх інтереси представлятиме представник адвокат Голубінка Л.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Голубінки Л.В., в якій така зазначає, що підтримує позовні вимоги своїх довірителів, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без її (представника) участі. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у їх відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №1458/01-16 та №1459/01-16 від 12.11.2021р.; копію спадкової справи №15/2019, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; копію спадкової справи №119/2021, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] ; інформаційну довідку із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67283071 від 12.11.2021р., згідно якої після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , заведено спадкову справу №119/2021 у приватного нотаріуса Яксманицького Р.С.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №67283078 від 12.11.2021р., згідно якої спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт, який зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за номером 5-17; інформаційну довідку із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67283050 від 12.11.2021р., згідно якої після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , заведено спадкову справу №15/2019 у приватного нотаріуса Яксманицького Р.С.; інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), згідно якої спадкодавець [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , за життя своїм майном не розпорядився. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (прадіда малолітнього [PERSON] ). До складу даної спадщини входило, в тому числі право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, який відносився до суспільної групи «службовий двір» та фактично належав спадкодавцю згідно даних погосподарських книг. Згідно матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту спадкування здійснюється за законом. Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 17.08.2021року №1149, - [PERSON] , 1940р.н., котрий помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: с.Раденичі Мостиського району Львівської області. На час смерті разом з ним за вказаною адресою проживала його дружина [PERSON] (прабаба малолітнього [PERSON] ). Відповідно до копій сторінок спадкової справи 15/2019, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , його дружина [PERSON] у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємиця першої черги спадкування за законом прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка та їй видані Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається із: приватизованої земельної ділянки площею 0,3525га, яка розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; приватизованої земельної ділянки площею 0,3303га, яка розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Тобто, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268, ст.1269 ЦК України, прабаба малолітнього [PERSON] - [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка - спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом та які б прийняли спадщину, судом не встановлено Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірне будинковолодіння, успадкувала саме його дружина [PERSON] (прабаба малолітнього [PERSON] ). [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (прабаби малолітнього [PERSON] ). До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , входило, в тому числі право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, котрий остання успадкувала після смерті свого чоловіка - спадкодавця [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядилася, а саме 25.02.2020 року склала заповіт, посвідчений старостою сіл Раденичі, Хатки, Чижевичі Мостиської міської ради Демським В.П., яким усе своє майно в рівних частинах заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №5-17. Відповідно до копій сторінок спадкової справи №119/2021, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , - законний представник малолітнього [PERSON] - [PERSON] у встановлений законом строк звернулася в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття ним (сином) спадщини, яка відкрилась після смерті його прабаби [PERSON] та йому видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, в тому числі з урахуванням 3/4 часток спадкового майна, від яких відмовились інші спадкоємці за заповітом на користь правнука померлого [PERSON] . Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається із: приватизованої земельної ділянки площею 0,6358га, яка розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; приватизованої земельної ділянки площею 0,3482га, яка розташована на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, від законного представника малолітнього [PERSON] не надійшло заяви про відмову від даної спадщини. Тобто, у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його прабаби - спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця [PERSON] , та які б прийняли таку, судом не встановлено. При цьому, приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С., - [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майна - спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця [PERSON] . Нотаріус роз`яснив законному представнику останнього можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Так, до 01.01.2013р. державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ, відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року. З 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав майно та їх обтяжень». Згідно з вимогами, які визначені ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об`єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Отже, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавів [PERSON] та [PERSON] ; копією заповіту [PERSON] ; копією спадкової справи №15/2019, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; копією спадкової справи №119/2021, заведеної після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] ; інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67283071 від 12.11.2021р., згідно якої після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , заведено спадкову справу №119/2021 у приватного нотаріуса Яксманицького Р.С.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №67283078 від 12.11.2021р., згідно якої спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт, який зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за номером 5-17; інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67283050 від 12.11.2021р., згідно якої після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , заведено спадкову справу №15/2019 у приватного нотаріуса Яксманицького Р.С.; інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), згідно якої спадкодавець [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , за життя своїм майном не розпорядився; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області від 17.08.2021року №1149, про склад сім`ї на час смерті [PERSON] ; листами-повідомленнями приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С про відмову у оформленні спадкових прав на спірне будинковолодіння; копією технічного паспорту та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право малолітнього [PERSON] на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право на спірний житловий будинок (будинок садибного типу) з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до [PERSON] , який у встановленому порядку прийняв дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останнім права власності на спірне спадкове майно - будинковолодіння (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] .

Outcome: approved