Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»), в інтересах якого діє представник - Пищенко В.І., звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, укладеним 14.02.2020, посилаючись на те, що відповідач у своїй заяві на встановлення кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його кредитний рахунок. АТ «Державний ощадний банк України» встановив відповідачу кредит у сумі 40000,00 грн, процентна ставка за яким є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами. АТ «Державний ощадний банк України» виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, останній порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у [PERSON] станом на 15.06.2021 виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка становить 40257,60 грн, з яких: 34859,99 грн - загальна сума основної заборгованості; 5255,94 грн - загальна сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом; 78,73 грн - розмір 3% річних на суму заборгованості; 34,04 грн - розмір 3% річних на суму нарахованої комісії; 6,32 грн - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту; 22,58 грн - сума інфляційних втрат на суму нарахованої комісії. За таких обставин, просить суд стягнути з відповідача вказану суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 17 січня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України»до [PERSON] про стягнення заборгованості суд постановив перейти від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 14 лютого 2020 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м.Києву та Київської області АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) за умовами якої клієнту надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відповідної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] зі встановленням максимальних параметрів кредитування: максимальний розмір кредиту - 250000 грн, строк кредитування - до дати закінчення строку платіжної карти, процента ставка встановлюється в розмірі 38% річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Процентна ставка за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку 60 % річних. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Останній своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, що призвело до виникнення в нього перед банком заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 15.06.2021 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 40257, 60 грн, з яких: 34859,99 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 5255,94 грн - проценти за користування кредитом; 78,73 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 34,04 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 6,32 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 22,58 - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. З наведеногорозрахунку також слідує, що термін дії банківської платіжної картки № [NUMBER] закінчується у жовтні 2024 року. Крім того, слід зазначити, що рух коштів по кредитному рахунку був активним, останній платіж з розрахунку кредитною карткою, проведений відповідачем 23.02.2020, що є свідченням того, що такий користувався кредитними коштами. В силу вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. В силу вимог частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених ст. 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І Загальні положення про зобов`язання книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Більше того, Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 року у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором кредиту щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, що призвело до виникнення у нього перед позивачем заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає можливим стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 40257,60 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн, який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved