Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Короткий виклад обставин справи АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг від 12.06.2019 року в розмірі 40 414,04 грн. та 2270,00 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 12.06.2019 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про надання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12.06.2019 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом в Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначені документи, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Також, в Анкеті зазначено, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 24 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом є платіжна картка [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у долученому Розрахунку заборгованості за договором. Станом на 31.07.2021 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 31.07.2021 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості. У зв`язку з наведеним станом на 13.09.2021р. відповідач за вказаним договором має заборгованість у розмірі 40 414,04 грн., яка складається, із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Процесуальні дії по справі Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с. 41). Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. При цьому, до позовної заяви додано письмове клопотання представника позивача Мєшнік К.І., у якому просить про розгляд справи без участі представника АТ «Універсал Банк», позовні вимоги підтриму в повному обсязі, та проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, в тому числі і шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 12.06.2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» про надання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12.06.2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір, підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Також судом встановлено, що у вказаній Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 12.06.2019р. відповідач просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на її ім`я, та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору (а.с. 8). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.06.2019, укладеного між «Універсал Банк» та [PERSON] станом на 13.09.2021 року така становить 40 414,04 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а.с. 5-7). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Як вбачається із пункту 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 12.06.2019 року відповідач просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в Банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. У п. 10 Анкети-заяви зазначено, що відповідач надає право та доручає АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих АТ «Універсал Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. Відповідно до п. 11 Анкети-заяви [PERSON] просила, щоб усе листування щодо цього Договору здійснювалося через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. Як вбачається з матеріалів справи на підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 24 500,00 грн. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, відтак кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Універсал Банк» та стягнення із відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг від 12.06.2019 року в розмірі 40 414, 04 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved