Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить транспортний засіб марки «Merсedes-Benz 407 D», кузов [NUMBER] . В подальшому, а саме 04 червня 2021 року її стало відомо про те, що транспортний засіб марки «Merсedes-Benz 407 D», кузов [NUMBER] значиться в базі «Арешт» на підставі постанови за вих.№4/8-5666 від 11 червня 2011 року старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцьким Р.Я. З метою зняття арешту нею були здійсненні неодноразові звернення до суд про зняття арешту з транспортного засобу марки «Merсedes-Benz 407 D», кузов [NUMBER] , однак відповідно до ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 08 липня 2021 року їй було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна. Крім того, листом від 26 липня 2021 року за № М-20/зі -38/02-21 ГУНП у Львівській області Львівським районним управлінням поліції № 2, відділом поліції № 1 було вказано, що управлінням ДАІ службовою телеграмою від 11.06.2011 № 4/8 - 5666 у підпорядковані підрозділу Державтоінспекції направлено вимогу стосовно заборони на проведення будь - яких реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) з зазначеними транспортними засобами в постанові слідчого. При цьому, на транспортний засіб марки «MERCEDES - BENZ 407 D» державний номерний знак [NUMBER] номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] заборону на проведення реєстраційних операцій із транспортними засобами в межах кримінального провадження №12013150060001639 - не накладалась. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація,перереєстрація,зняття з обліку) на транспортний засіб марки «Merсedes-Benz 407 D», державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , який належить їй на праві власності, накладеної постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцьким Р.Я. від 23 травня 2013 року у кримінальній справі №181-0311. Представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги у новій редакції, та просив задовольнити їх в повному обсязі, та розгляд справи проводити без його участі. Представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області подав до суду заяву, в якій позовні вимоги у новій редакції визнав, та просив розглядати дану справу без його участі. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому судтакож приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи убачається, що транспортний засіб марки «Merсedes-Benz 407 D», кузов [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON] (а/с.9). При цьому, відповідно до листа №31/24/11к-600 від 04 червня 2021 року [PERSON] було проінформовано про те, що транспортний засіб марки «Merсedes-Benz 407 D», кузов [NUMBER] значиться по базі «Арешт» на підставі постанови за вих.№4/8-5666 від 11 червня 2011 року старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. (а/с.10). З метою зняття арешту позивачем неодноразово вживалися заходи, зокрема звернення з відповідними клопотаннями. Зокрема, як убачається з листа від 26 липня 2021 року за № М-20/зі -38/02-21 ГУНП у Львівській області Львівським районним управлінням поліції № 2, відділом поліції № 1 було вказано, що управлінням ДАІ службовою телеграмою від 11.06.2011 № 4/8 - 5666 у підпорядковані підрозділи Державтоінспекції направлено вимогу стосовно заборони на проведення будь - яких реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) з зазначеними транспортними засобами в постанові слідчого. Однак, на транспортний засіб марки «MERCEDES - BENZ407DCE6831 АР» номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] заборону на проведення реєстраційних операцій із транспортними засобами в межах кримінального провадження №12013150060001639 - не накладалась(а/с 12). Листом №14.51/04-18-307-21 від 01 жовтня 2021 року надано відповідь про те, що на транспортний засіб марки «MERCEDES - BENZ 407 D» CE6831 АР номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] заборона не накладалась, а також в матеріалах кримінального провадження №12013150060001639 від 28 травня 2013 року відсутня постанова слідчого відділу прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 11 червня 2011 року(а/с 13). Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Таким чином, з системного аналізу положень ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України в сукупності з вимогами ст. 391 ЦК України вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Беручи до уваги вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції,

Outcome: approved