Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

ПАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з вищевказаним позовом. В позові зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, але обов`язків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим виник борг у сумі 2585,43 грн. за період з 01.06.2017 р. по 01.01.2019 р. За позовом позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 2585, 43 грн. та судові витрати. Ухвалою від 13 січня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією. Відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.06.2017 р. по 01.01.2019 р. в сумі 2585,43 грн., що підтверджено наданим розрахунком боргу та копією особового рахунку. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, до 11.06.2018 року регулювались Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 зі змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. З 11.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 р. № 312. Ч.1 ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 19 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., обумовлено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Пунктом 20 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., передбачено те, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 42 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., закріплений обов`язок споживача сплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 4.12 Правила роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Судом встановлено, що відповідно до знятих показань приладу обліку за період з 01.06.2017 року по 01.01.2019 рік, відповідачем було спожито 3662 кВт год., вартістю 4670 грн. 16 коп., відповідачем за вказаний період частково сплачено заборгованість в сумі 2084, 73 грн. Борг за спожиту електричну енергію становить 2585,43 грн. Однак, відповідач в порушення зазначених умов ПКЕЕН та ПРРЕЕ не виконує свої обов`язки належним чином, не здійснює оплату використаної електричної енергії щомісяця та у повному обсязі. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що заборгованість погашена. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за електроенергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору.

Outcome: approved