Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на земельну ділянку площею 5,27 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно держаного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 468450 від 05.02.2003 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області йому відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні документи що посвідчують родинний зв`язок [PERSON] з [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] знає добре. Спадкодавець [PERSON] жив сам, але коли вийшов на пенсію почав хворіти і позивач [PERSON] переїхав жити до свого дядька [PERSON] , оскільки останній потребував сторонньої допомоги і позивач за ним доглядав та в подальшому поховав його. Підтвердила факт постійного проживання [PERSON] з своїм дядьком [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши пояснення представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2022 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,27 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно держаного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 468450 від 05.02.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 08 квітня 2002 року за № 219/А, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-10-116. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2005 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 68182723 від 20.01.2022 року згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Лощинівським відділом РАЦСУ Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.10.1981 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСУ УРСР згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » і свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.02.1985 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача по справі [PERSON] . Частиною 3 ст. 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, позивач [PERSON] є племінником спадкодавця [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.12.1975 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про народження батька [PERSON] , [PERSON] серії [NUMBER] та актовим записом про народження [PERSON] від 21.03.2005 року. В свою чергу, факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] підтверджений поясненнями свідка [PERSON] допитаної в судовому засіданні. Таким чином, [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved