Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «АРКС» звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Просить стягнути з відповідача в користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5841 грн. 90 коп. та суму сплаченого судового збору з підстав зазначених у позові. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав 17.02.2022 року на адресу суду заяву (а.с. 39) у якій просить суд розглядати справу у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від відповідача не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану представником позивача заяву про розгляд справи у його відсутності й без участі відповідача та про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено, що 28 вересня 2019 року у м. Львові по вул. Лесі Українки сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA FABIA» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який проявив неуважність до дорожньої обстановки не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на перешкоду, шлагбаум, який належить ЛКП «Львівавтодор» Львівської міської ради, внаслідок, чого транспортний засіб та шлагбаум отримали механічні пошкодження. З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 444/2976/19 (а.с. 5-7) вбачається, що [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Окрім цього, з копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 444/2974/19 (а.с. 8-10) вбачається, що [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Дані постанови не оскаржувались та набрали законної сили 03.01.2021 року, про що свідчать відмітки проставлені на їх копіях. Згідно зі ст. 1187 ЦПК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як передбачено ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «SKODA FABІA» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПРАТ «СК «АРКС» договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3813506, з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі 100000 грн., франшиза 2000 грн., що вбачається з копії даного полісу долученого позивачем до матеріалів справи (а.с. 4). Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/52092). Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах ВС від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 1.02.2018 у справі №910/22886/16. Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 10 червня 2020 року власник пошкодженого в результаті ДТП майна директор ЛКП "Львівавтодор", звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АО/3813506, що вбачається з копії такої заяви (а.с. 11-12). Дана заява була розглята ПРАТ «СК «АРКС», пошкодження шлагбауму визнано страховим випадком, у зв`язку з чим та на підставі: видаткової накладної № 1399 від 08.09.2017 року; накладної № 110/2 від 22.10.2019 року; довідки про вартість виконаних робіт та витрат за листопад 2019 року; акту прийняття виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року; підсумкової відомості ресурсів; розрахунку загальновиробничих затрат до Акту КБ-2в; розрахунку суми страхового відшкодування від 24.06.2020 року; страхового акту № ARX2579106 від 24.06.2020 року (а.с. 13-23) позивачем - ПРАТ «СК «АРКС» здійснено виплату суми страхового відшкодування на рахунок власника пошкодженого майна в розмірі 5841 грн 90 коп. Виплата страхового відшкодування на рахунок ЛКП "Львівавтодор" в розмірі 5841 грн 90 коп. підтверджується копією платіжного доручення № 681053 від 25.06.2020 року (а.с.24). Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимого (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так як, відповідно до копій постанов Жовківського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року у справах про адміністративне правопорушення встановлені факти вчинення відповідачем [PERSON] ДТП та самовільного залишення відповідачем місця дтп, а тому відповідач повинен відшкодувати суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5841 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У звязку із вищенаведеним, з відповідача [PERSON] , на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved