Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2012 року. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому на даний час вони спільно не проживають. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Їй самій важко утримувати дітей, забезпечити їм необхідний рівень життя для їх нормального фізичного та духовного розвитку. Крім цього син [PERSON] з дитинства хворіє на ДЦП із стійкими тяжкими руховими порушеннями та визнаний дитиною інвалідом підгрупи «А», що потребує додаткових витрат на його лікування. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровою особою, працює за кордоном де отримує високі доходи, що з його слів складає близько 25000 гривень у місяць, а тому може надавати матеріальне утримання своїм дітям. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дітей, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Ошуст С.Є. у судове засідання не з`явився, направив суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити, розгляд справи проводити без участі сторони позивача. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Родіков І.С. у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги визнав частково, зазначив, що відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи провести без участі сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.02.2012 року та копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.05.2012 року, серії [NUMBER] від 06.09.2016 року (а.с. 5-7). Син сторін [PERSON] , [INFO] хворіє, йому встановлено діагноз: Дитячий церебральний параліч із стійкими тяжкими руховими порушеннями, що підтверджується копією медичного висновку №2 від 05.01.2022 року (а.с. 8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2022 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері (у вигляді сплати аліментів) для утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який на час ухвалення рішення становить відповідно 2100 грн. та 2618 грн., матеріальний стан позивачки, яка непрацює, має на утриманні малолітніх дітей, враховує той факт, що на відміну від відповідача, діти проживають разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з вихованням та утриманням дітей, а також враховує потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток, витрати на лікування сина [PERSON] , думку представника відповідача, який у своїй заяві поданій до суду, позов визнав частково у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є молодою особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного не надано, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно. Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правничої допомоги у розмірі 1000 гривень, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: partial