Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

04 лютого 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати право на земельну частку (пай) розміром 1,8639 га, кадастровий номер 0524183900:01:004:0401, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] в порядку спадкування за законом; визнати право на земельну частку (пай) розміром 1.8605 га, кадастровий номер 0524183900:01:004:0402, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] який до смерті постійно проживав у с. Мала Стратіївка, Тростянецького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), яка розташована на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Спадщиню прийняла [PERSON] , так як фактично вступила в управління спадковим майном. Але за життя [PERSON] не встигла належним чином своє право на спадщину. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), яка розташована на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] , так як він вступив в управління спадковим майном. Враховуючи, що до позивача перейшли права на земельні ділянки, та які він не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватися в судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Ухвалою судду від 08 лютого 2022 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 18 березня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 05 квітня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Конякіна М. С. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 04 квітня 2022 року до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги не визнають та заперечують проти їх задоволення. Згідно з ч.3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З врахуванням вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 08 червня 2021 року (а.с. 5). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 08 червня 2021 року (а.с. 6). Родинний зв`язок померлих з позивачем підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим повторно Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 08 червня 2021 року, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки №278 від 20.07.2021, виданої Новоободівським старостинським округом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, [PERSON] , 1921 року народження, який помер [INFO] на день смерті проживав разом з дружиною [PERSON] , 1918 року народження за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство про що свідчить запис у погосподарській книзі. Спадкоємцем до майна є дружина [PERSON] , 1918 року народження, яка вступила в управління спадковим майном (а.с. 15). З довідки №279 від 20.07.2021 виданої Новоободівським старостинським округом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області встановлено, що [PERSON] , 1918 року народження, яка померла [INFO] , на день смерті проживала разом з сином [PERSON] , 1946 року народження за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство про що свідчить запис у погосподарській книзі. Спадкоємцем до її майна є син [PERSON] , 1946 року народження, який фактично вступив в управління спадковим майном (а.с. 16). Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 549 ЦК\~(в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Тобто, судом підтверджено, що за життя [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , а їх син [PERSON] в свою чергу вчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3, ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що\~ спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66136851 від 25.08.2021 (а.с.18). В зв`язку з прийняттям спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 жовтня 2021 року, виданою приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельні частки (пай), спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, у встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельні частки (пай). З листа-відповіді від 15.11.2020 Відділу №3 Управління у Гайсинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області вбачається, що за життя [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай) на території Новоободівської сільської ради серії ВН №0480723, який зареєстрований за №723 від 20.03.2000. Також, [PERSON] за життя отримала сертифікат на земельну частку (пай) на території Новоободівської сільської ради серії ВН №0480724, який зареєстрований за №724 від 20.03.2000. Щодо видачі дубліката вказано, що в зв`язку з відсутністю бланків сертифікатів видача дублікатів не здійснюється (а.с. 12). Сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ВН №048723 на ім`я [PERSON] та серії ВН №048724 на ім`я [PERSON] , втрачено про що опубліковано оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 27 травня 2021 року (а.с.11). Згідно з п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.16, 17\~Перехідних положень ЗК України\~громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Судом підтверджено, що мати позивача вчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак не встигла оформити своє право на спадкове майно. Відповідно до\~ч.3\~ст.1296\~ЦК України відсутність\~свідоцтва про\~право на спадщину не\~позбавляє спадкоємця\~права на\~спадщину.\~ Також судом встановлено, що позивач вчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів немає змоги оформити своє право на спадщину. Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до\~ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно, а тому позов підлягає задоволенню. Доводи відповідача про невизнання позовних вимог та заперечення проти їх задоволення, зазначені у заяві про розгляд справи без участі представника, не спростовують встановлені судом обставини справи, представником відповідача не доведено і не підтверджено належними доказами свої твердження. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved