Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - банк, АТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2012 року в сумі 18 356,17 грн. станом на 07 грудня 2021 року. В обґрунтування вимог позивач вказав, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву від 05 вересня 2012 року. Шляхом підписання вказаної заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався положеннями п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, згідно яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням банку. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 15 000 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у відповідних розмірах згідно доданого розрахунку. Відповідач [PERSON] порушив умови договору, суми кредиту в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 07 грудня 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 18 356,17 грн., яка складається із заборгованість за тілом кредиту - 14 794,17 грн. та заборгованості за простроченими відсотками - 3562 грн. Посилаючись на наведене, банк просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник банку не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 500 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуги, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. 19 лютого 2021 року сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому сторони, окрім іншого, погодили наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема у разі: неповернення клієнтом кредиту в строк, зазначений у розділі 3 паспорта починаючи з дня, що є наступним за днем закінчення строку; якщо клієнт не виконав вимоги банку щодо усунення порушення договору починаючи з дня, що є наступним за днем закінчення строку, установленого вимогою банку; несвоєчасності сплати клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений у розділі 5 паспорта, починаючи з дня, що є наступним за днем закінчення строку платежу; настання обставин, передбачених п. 3.5 договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту; настання обставин, передбачених п. 6.5 договору, починаючи з 32-го дня з дня направлення повідомлення банком клієнту. В даному випадку клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти від простроченої суми заборгованості у розмірі 60 відсотків. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на підставі підписаного кредитного договору [PERSON] 05 вересня 2012 року була надана кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до березня 2016 року; 15 березня 2016 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до жовтня 2018 року; 19 листопада 2018 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до листопада 2022 року; 25 листопада 2019 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до жовтня 2023 року; 19 лютого 2021 року - кредитна картка номер [NUMBER] , термін дії якої до січня 2025 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] , долученої до матеріалів справи встановлено, що 05 вересня 2012 року [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , 05 вересня 2012 року встановлено кредитний ліміт 500 грн., 05 вересня 2012 року зменшено кредитний ліміт до 300 грн., 08 травня 2013 року збільшено кредитний ліміт до 2000 грн., 15 березня 2016 року зменшено кредитний ліміт до 2000 грн., 23 травня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 6000 грн., 29 серпня 2017 року збільшено кредитний ліміт до 8000 грн., 09 серпня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 10 000 грн., 19 листопада 2018 року збільшено кредитний ліміт до 11 000 грн., 14 листопада 2019 року збільшено кредитний ліміт до 13 000 грн., 27 лютого 2020 року збільшено кредитний ліміт до 15 000 грн. та 15 червня 2021 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. Факт отримання кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою, підтверджується випискою по картковому рахунку. З виписки по рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач користувався встановленим банком кредитним лімітом, знімав кредитні кошти з кредитної картки та здійснював часткове погашення заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 05 вересня 2012 року станом на 07 грудня 2021 року становить 18 356,17 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 14 794,17 грн. та заборгованості за відсотками - 3562 грн. Крім цього, за клопотанням представника позивача судом оглянуто веб-сторінку за посиланням у клопотанні, зокрема зміст розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк» за посиланням https://privatbank.ua/terms. Вказаний документ містить 672 сторінки, виконаний українською мовою, однак будь-які відмітки про ознайомлення з ним відповідачем відсутні. Відповідно до витягу із Статуту АТ КБ «ПриватБанк», погодженого НБУ від 06.09.2019 року вбачається, що відбулась зміна типу та найменування ЗАТ на ПАТ, яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відбулась зміна назви товариства з ПАТ КБ «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В силу вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що 05 вересня 2012 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 500 грн., який у подальшому був збільшений до 15 000 грн., та відповідач погодився з його розміром, продовжуючи користуватись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлював. Встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на картку № [NUMBER] та встановивши на останню кредитний ліміт у розмірі 500 грн., який у подальшому неодноразово збільшувався. Відповідач [PERSON] отримав картку, користувався наданими йому позивачем кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитом. На підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання платіжної картки та користування нею позивачем надано анкету-заяву підписану відповідачем, паспорт споживчого кредитування, розрахунок заборгованості по кредиту, виписку по рахунку, з яких вбачається факт користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення заборгованість. Так, з матеріалів справи вбачається, що по картковому рахунку відповідача був встановлений кредитний ліміт у розмірі 500 грн., який у подальшому було збільшено до 15 000 грн. та відповідач погодився з його розміром, користуючись карткою, кредитними коштами та будь-яких заперечень не висловлював. З виписки з особового рахунку клієнта, вбачається, що [PERSON] , як клієнт банку, здійснював операції, а саме знімав грошові кошти з картки та погашав заборгованість. Разом з тим, відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов кредитного договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 07 грудня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 05 вересня 2012 року становить 18 356,17 грн., яка складається із заборгованість за простроченим тілом кредиту - 14 794,17 грн. та заборгованість за простроченими відсотками - 3562 грн. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак, суд приходить до висновку, що сума заборгованості по тілу кредиту у розмірі 18 356,17 грн., яка складається із заборгованість за простроченим тілом кредиту - 14 794,17 грн. та заборгованість за простроченими відсотками - 3562 грн., підлягає поверненню відповідачем банку. Більше того, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатні та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2012 року станом на 07 грудня 2021 року в розмірі 18 356,17 грн., яка складається із заборгованість за простроченим тілом кредиту - 14 794,17 грн. та заборгованість за простроченими відсотками - 3562 грн., оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved