Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Конюшко Д.Б., звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 2017 року, о 12 год. 10 хв., на перехресті вул. Космічна та вул. Броньова в м. Запоріжжя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АК 24889984, та транспортного засобу Mitsubishi Lancer, номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача. 28 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи відповідно до ст. 35 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ». Листом від 24 листопада 2017 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи тим, що Європротокол було складено не безпосередньо на місці ДТП, а в офісі Запорізького регіонального управління ПрАТ «СК «Юнівес». Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2018 року, яку постановою Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року залишено без змін, провадження у справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Суд першої інстанції, із висновками якого погодився і Запорізький апеляційний суд, дослідивши матеріали справи не поставив під сумнів обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль Mitsubishi Lancer, номерний знак [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а позивачу завдані матеріальні збитки. У січні 2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповіді не отримав. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києві від 24 червня 2021 року у справі № 752/9986/20 позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «СК «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування задоволені частково; стягнуто із відповідача на користь позивача 46717,44 грн. страхового відшкодування, 1015,20 грн. витрат на проведення експертизи та 840,80 грн. судового збору. Оскільки, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування 16 липня 2021 року, тому він прострочив його виплату на 962 дні (з 26 грудня 2018 року по 16 липня 2021 року). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь у межах строку позовної давності за останні 365 днів (з 13.08.2020 по 13.08.2021) пеню в розмірі 6164,08 грн., три відсотки річних в розмірі 3690 грн. та інфляційні втрати у розмірі 7726,99 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 25-26). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. В судове засідання сторони не прибули, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 30, 31), про причини неявки суд не повідомили. Відповідач ПрАТ «СК «Юнівес» на момент розгляду справи не скористався своїм правом на подання письмового відзиву, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З копії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у справі № 752/9986/20 за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування встановлено, що позовні вимоги [PERSON] задоволені частково; стягнуто із ПрАТ «СК «Юнівес» на користь [PERSON] 46717,44 грн. страхового відшкодування, 1015,20 грн. витрат на проведення експертизи та 840,80 грн. судового збору (а.с.10-12). Відповідно до вказаного рішення суду 28 серпня 2017 року, о 12 год. 10 хв., на перехресті вул. Космічна та вул. Броньова в м. Запоріжжя, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АК 24889984, та транспортного засобу Mitsubishi Lancer, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] 28 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи відповідно до ст. 35 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ». Листом від 24 листопада 2017 року ПрАТ «СК «Юнівес» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що Європротокол було складено не безпосереднього на місці ДТП, а офісі Запорізького регіонального управління ПрАТ «СК «Юнівес». В подальшому [PERSON] звернувся до Управління патрульної поліції у Запорізькій області щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] . Як встановлено в рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у справі № 752/9986/20, постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Як зазначив у позовній заяві позивач, у січні 2019 року він повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповіді не отримав. Після ухвалення рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року у справі № 752/9986/20, яким стягнуто із ПрАТ «СК «Юнівес» на користь [PERSON] 46717,44 грн. страхового відшкодування, 1015,20 грн. витрат на проведення експертизи та 840,80 грн. судового збору, ПрАТ «СК «Юнівес» 23 липня 2021 року сплатило позивачу стягнуті суми (а.с. 14). Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У січні 2019 року (точної дати позивач не зазначив) відповідач отримав від позивача заяву про виплату страхового відшкодування та повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до травня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З вказаним позовом позивач звернувся до суду 23 серпня 2021 року, тому з відповідача на корить позивача слід стягнути пеню за період з 23 серпня 2020 року по 23 липня 2021 року (дата виплати страхового відшкодування) в розмірі 5565,12 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Таким чином, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З огляду на зазначене, з відповідача підлягають стягненню за період з травня 2019 року по 23 липня 2021 року (815 днів) три проценти річних, пов`язані з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування в розмірі 3125,59 грн. та інфляційні втрати в розмірі 5810,06 грн. у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial