Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

18 лютого 2022 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 3 500,00 грн., починаючи стягнення з моменту подання до суду даної позовної заяви і до повноліття дитини, зі щорічною індексацією відповідно до закону. В обґрунтування позову вказує на те, що з 11 серпня 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя позивача та відповідача не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені у листопаді 2012 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач з дочкою проживають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , а відповідач мешкає окремо. Протягом більш ніж 9 років [PERSON] не надає жодної допомоги на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, а також не приймає участі у її вихованні. В добровільному порядку відповідач категорично відмовився від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Як мати позивач намагається забезпечити дитині належний рівень життя, дочка займається у приватному учбовому центрі «Логос», де їй надається посилена індивідуальна підготовка по шкільним предметам та підготовка до вступу у вищій навчальний заклад, вартість занять коштує в середньому 6 000,00 - 6 500,00 грн. на місяць. За станом здоров`я (сколіоз IV ступеню) у листопаді 2021 року дочці було зроблено у м. Харкові складну операцію на хребті та встановлено імпланти, вартість оперативного втручання склала 210 000,00 грн. та ще 20 000,00 грн. коштувала реабілітація та ліки. Однак, на лікування дочки відповідач грошових коштів також не надав. Позивачу відомо, що відповідач працює на будівництві та має стабільний дохід, проживає разом з батьками, які отримують пенсію та працюють. Вважає, що відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, а тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 3 500,00 грн. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11 серпня 2006 року, актовий запис № 514 (а.с. 12). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 червня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 495 (а.с. 13). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Позивач та відповідач разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинено. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Крім того, в наданій до суду заяві відповідач не заперечував проти задоволення позову і стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі, заявленому позивачем до стягнення. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я дитини позивача та відповідача - [PERSON] , [INFO] , якій встановлений діагноз - ідіопатичний правобічний грудний сколіоз IV ст., що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста, виданим 24 листопада 2020 року Комунальним підприємством «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 17) та випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1449, виданою 18 листопада 2020 року Навчально-науковим медичним комплексом «Університетська клініка» Харківського національного медичного університету (а.с. 18). Викладене свідчить, що неповнолітня [PERSON] за станом здоров`я потребує додаткових витрат на її утримання. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з Законом України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 грн. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 14 повних років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, враховуючи визнання відповідачем позову, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 18 лютого 2022 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON] , що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved