Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з березня 2014 року по 01 листопада 2021 року. Мотивує заяву тим, що 28 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб та мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2014 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач не сплачує аліменти, станом на 01 листопада 2021 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 99467,66 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця в рамках виконавчого провадження. За її розрахунками за період з березня 2014 року по 01 листопада 2021 року сума неустойки (пені) складає 1261713,33 грн. У зв`язку з вимогами ч. 1 ст. 552 ЦК України просить стягнути суму пені за прострочення сплати аліментів у сумі 99467,66 грн. З урахуванням положень ст. 274 ЦПК України при відкритті провадження вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в межах позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що [PERSON] не ухилявся від сплати аліментів. Він не є біологічним батьком цієї дитини. Звертався до суду з позовом для встановлення цього факту. Судом першої інстанції було прийнято рішення про те, що він не є батьком дитини. У зв`язку з цим аліменти не сплачував. Про те, що це рішення було скасовано судом апеляційної інстанції, він певний час не знав. Крім того, просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши учасників, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 28 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 3). Згідно зі свідоцтвом про народження (а.с. 4) позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 червня 2014 року шлюб сторін розірвано. Відповідно до рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 травня 2014 року стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Стягнення розпочато з 28 березня 2014 року (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 07 травня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після одруження їй присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Чорнобаївського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 29 жовтня 2021 року № 10896 відповідач станом на 01 листопада 2021 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 99467,66 грн. (а.с. 10-11). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Згідно з наданим позивачем розрахунком загальна сума неустойки (пені) становить 1261713,33 грн. Аналізуючи розрахунок пені, здійснений позивачем, суд приходить до висновку, що принцип нарахування неустойки застосовано вірно. Натомість сторона відповідача свого розрахунку не надавала, вимог про зменшення пені згідно з ч. 2 ст. 196 СК України не заявляла. Всього сума неустойки за період з березня 2014 року по жовтень 2021 року включно складає 1261713,33 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Позивач просить стягнути неустойку в розмірі 99467,66 грн. з урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, що є вірним, оскільки відповідає розміру заборгованості по аліментах. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини є безпідставними, оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] в графі "батько" значиться інформація про відповідача. Щодо посилань представника відповідача про застосування судом строків позовної давності слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Таким чином, до вказаних правовідносин позовна давність не застосовується. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав своє зобов`язання щодо сплати аліментів, внаслідок чого наявна заборгованість, тому позивач має право на стягнення пені, і позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved