Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

22.02.2022 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] В обґрунтування позову зазначає, що померла [PERSON] була її матір`ю. Після смерті матері спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав сестра позивачки - [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] є єдиною спадкоємицею усього майна [PERSON] . Позивачем до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори була подана заява про оформлення свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало матері, зокрема на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дніпро» (реформоване у СТОВ «Оберіг») с. Броники Новоград-Волинського району. Постановою державного нотаріуса від 19.02.2022 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на право на земельну частку (пай) з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на це майно, оскільки згідно довідки Управління у Новоград-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 11.11.2021 №97-6-0.103-95/428-21 сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП "Дніпро" (реформований в СТОВ "Оберіг") [PERSON] не видавався. За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити право власності в позасудовому порядку. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи слідує, що на день видачі КСП "Дніпро" державного акта на право колективної власності на землю (07 березня 1996 року) [PERSON] була членом цього КСП (а.с. 14-17). Згідно довідки Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 08.09.2021 № 930 [PERSON] бул включена в списки членів колективного сільськогосподарського підприємства за №284 до Державного акта на право на землю на одержання земельного паю ( а.с. 13). З повідомлення відділу у Новоград-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 11.11.2021 №97-6-0.103-95/428-21 вбачається, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Дніпро» (реформований в СТОВ «Оберіг») серії ЖТ-10.02.000001, зареєстровано в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 від 07.03.1996р (а.с. 12). [PERSON] була включена в уточнений список громадян-членів пайового колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Дніпро» (реформований в СТОВ «Оберіг») с. Броники Новоград-Волинського району Житомирської області відповідно до рішення загальних зборів від 12 грудня 1995р. №57. Згідно довідки Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 08.09.2021 №930 за померлою [PERSON] було зарезервовано право на отримання земельної частки (паю) із числа невитребуваних (не розподілених) земельних часток (паїв), що знаходяться на землях реформованого КСП «Дніпро» (реформований в СТОВ «Оберіг») ( а.с. 13). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст.1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1215 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на земельну частку (пай), є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Відповідно до п.1 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі за текстом - Порядок паювання земель) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність, окрім інших, колективним сільськогосподарським підприємствам (далі за текстом - КСП). Право на земельну частку (пай) згідно з п.2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За приписами статей 5, 22 Земельного кодексу України 1990 року (далі за текстом - ЗК 1990) кожний член КСП у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), право власності на яку виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається КСП із зазначенням розмірів земель, що перебувають у його власності і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян (ст.23 ЗК 1990). Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст. 9 ЦК Української РСР здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК 1990 року, Порядку паювання земель та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висеовку, що право власностіна земельну частку (пай) увійшло до спадкового майна, яке належало [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Брониківської сільської ради від 18.03.2022 року (а.с. 40). На запит суду Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою надано інформацію про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до статей 529, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963року та Перехідних положень Цивільного кодексу України, що вступив в силу 01.01.2004 року та довідки №1016 Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 05.05.2011 року, єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті [INFO] [PERSON] та не оформила своїх спадкових прав, є [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . В свою чергу 08.05.2018 року на підставі заяви [PERSON] , [INFO] , про прияняття спадщини, заведено спадкову справу №83/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 10.08.2018 року [PERSON] видано свідоцтва про прапво на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку. Інші спадкоємці з метою оформлення спадщини після смерті вищевказаної особи не звертались. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), яка залишилась після смерті [PERSON] . На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved