Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,11 в умовний кадастрових гектарах, із земель колективної власності КСП «Колос» с. Глібів у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) у КСП «Колос» с. Глібів, яке він успадкував після смерті свого батька [PERSON] . Вказує, що вона прийняла спадщину після смерті дядька [PERSON] , однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк.спр. 61). Від відповідача - Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.53). Процесуальні дії у справі 03 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 28 лютого 2022 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою сторін. 18 березня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (арк. спр.6). Зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб (арк.спр.7). Батько позивача [PERSON] народився [INFO] , відомості про батька відсутні, матір - [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , батьками останнього були [PERSON] та [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (арк. спр. 8,9). Отже, [PERSON] та [PERSON] були рідними братами по материнській лінії, відповідно позивач [PERSON] є племінницею [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть (арк. спр. 37). 08 червня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» (с. Глібів) передано у колективну власність 2 216,02 га землі. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 008, виданого 08 червня 1995 року КСП Колос», с. Глібів, прізвище [PERSON] прописане за № 249 (арк.спр.21-22). Відповідно до запису №354 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №030226. Вказана обставина також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькі області від 13 січня 2022 року. Грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП «Колос» с. Глібів становить 42 728,62 грн, розмір паю - 2,11 умовних кадастрових гектарів (арк.спр.19). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №030226, виданий на ім`я [PERSON] - втрачений, про що міститься запис у газеті «Наддністрянська правда» (арк.спр.23). Отже, суд установив, що [PERSON] на підставі сертифіката належало право на земельну часту (пай) розміром 2,11 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Колос» с. Глібів, Новоушицького району. Сертифікат серії ХМ №030226 виданий Новоушицькою райдержадміністрацією 19 лютого 1996 року (арк. спр.16). Згідно з записами погосподарських книг за 2006-2010 роки та довідки №21 від 12 січня 2022 року, вбачається, що на час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживав та був зареєстрований: [PERSON] - син (арк. спр. 14). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, про що свідчить повідомлення нотаріуса (арк.спр.41 ). Таким чином суд установив, що [PERSON] в порядку спадкування за законом успадкував після смерті батька [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,11 умовних кадастрових гектарів на території с. Глібів. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.11). Згідно з записами погосподарських книг за 2011-2015 роки та довідки №24 від 12 січня 2022 року, вбачається, що на час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 13). Позивач [PERSON] спадщину після смерті дядька [PERSON] прийняла, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса.Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні, про що свідчить копія спадкової справи №112-2021 (арк.спр. 43-52). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 25 січня 2022 року (арк.спр.17). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1266, 1268,1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Суду при розгляді справ, які никають із спадкових правовідносин належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п. 17 Перехідних положень ЗК України). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП «Колос» с. Глібів та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] перебував у членах КСП, був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), відповідно набув право на земельну частку (пай). В свою чергу право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку прийняв його син [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, який своїх спадкових прав не оформив, а оригінал сертифікату втрачений. Водночас позивач [PERSON] шляхом подання відповідної заяви нотаріусу прийняла спадщину після смерті дядька [PERSON] за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] помер до відкриття спадщини після смерті свого брата [PERSON] . Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа, який би посвідчував його право на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Оскільки відсутності інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, а Новоушицька селищна рада Хмельницької області здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення, в тому числі колишнього КСП «Колос» с. Глібів, Новоушицька селищна рада Хмельницької області є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на реалізацію його спадкових прав не вчиняв. Натомість фактична втрата спадкодавцем правовстановлюючих документів призвело до відповідних негативних правових наслідків та послугувало підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved