Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04 серпня 1990 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис №1905. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] , відповідно є повнолітньою. Підставами для розірвання шлюбу являються ті обставини, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейні відносини, обов`язки, ведення домашнього господарства. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить виключно формальний характер. З листопада 2021 року сторони не проживають разом. Збереження формального шлюбу зачіпає інтереси позивача. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням всіх учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що строк для примирення, наданий судом ні до чого не привів, він не бажає стягувати з відповідачки судові витрати у розмірі 908 гривень за сплату судового збору. Відповідачка [PERSON] , в судових засіданнях, проти позову заперечувала, вказувала на сподівання зберегти шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 04 серпня 1990 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис №1905, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо з листопада 2021 року. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач подав позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, збереження шлюбу суперечить його інтересам, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, наданий судом строк для примирення не дав позитивних результатів. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved