Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1. Позивач: [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка з 1984 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі свекром позивачки [PERSON] - [PERSON] (який помер у 2004 році), спільних дітей у них не було. З [PERSON] позивач не мала родинного споріднення, проте була їй близькою людиною, й з 2012 року до смерті доглядала померлу, так як остання мала інвалідність І групи та потребувала стороннього догляду. 14 жовтня 2009 року між позивачкою (набувач) та [PERSON] (відчужувач) було укладено спадковий договір, за яким [PERSON] після своєї смерті передає у власність позивачки належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зобов`язувалась виконувати покладені на неї обов`язки: сплачувати грошову винагороду щомісяця, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами, та в разі смерті відчужувача, поховати її з дотриманням православного християнського обряду. Після смерті [PERSON] , здійснивши всі християнські обряди по похованню, позивачка оформила право власності на житловий будинок, проте не на земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування цього ж будинку, господарських будівель і споруд і також належала [PERSON] . Бо земельну ділянку не зазначено в спадковому договорі, оскільки на момент його укладення земля не була приватизована. Центр надання адміністративних послуг Дубенської міськради відмовив у оформленні землі. Зареєструвати право власності на земельну ділянку як спадкове майно теж не може, бо не є спадкоємцем, адже не має жодних родинних відносин з померлою, відповідно спадкову справу за заявою Позивачки після смерті [PERSON] нотаріус не відкриває. Таким чином, Позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку, на якій розташований належний їй на праві приватної власності житловий будинок, у зв`язку з чим звертається до суду за захистом своїх прав. 1.2. Відповідач: позов визнає. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивачки просить розглянути справу зі їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 40). Відповідач просить розглянути справу без участі його представника, а також не заперечує проти задоволення позовної вимоги (а.с.36). Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), вона була особою з інвалідністю І групи з 14.04.2014 та потребувала стороннього догляду (а.с. 20). 14 жовтня 2009 року між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л., зареєстрований в Спадковому реєстрі під №48275001. За цим договором [PERSON] після своєї смерті передає у власність набувача належний їй на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 89,8 кв.м., з приналежними до нього господарськими будівлями - літня кухня, сарай, погріб, гараж, вбиральня, огорожа (далі - Будинок), який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Дубенської міської ради 17.05.1999. [PERSON] зобов`язувалась виконувати покладені на неї обов`язки: сплачувати відчужувачу грошову винагороду щомісяця, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, та в разі смерті відчужувача поховати її з дотриманням православного християнського обряду. В зв`язку з посвідченням спадкового договору нотаріусом накладено заборону на відчуження Будинку, яку знято ним же 02 липня 2021 року після смерті [PERSON] (а.с. 12-14). За [PERSON] 22.07.2021 зареєстровано право власності на Будинок, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №267683821, номер об`єкта 28323901 (а.с.17). Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0823 га, кадастровий номер 5610300000:02:001:2250, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно Державного акту на право власності на цю земельну ділянку, вона належала [PERSON] на підставі рішень Дубенської міської ради від 28 грудня 1998 року та 24 червня 2010 року №2786. Наявна нормативно-грошова оцінка (а.с. 15, 19). Згідно відповіді Центру надання адміністративних послуг Дубенської міської ради №07-02-30/1057-Х1298 від 29.11.2021, позивачці відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку, тому що предметом спадкового договору є лише житловий будинок із господарськими будівлями. Тому відповідний документ не є безумовною підставою для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку із кадастровим номером, на якій розміщений житловий будинок, набутий на підставі спадкового договору (а.с.18). Згідно відповіді в.о. завідувача Першої Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області Л. Тимощук №92/01-16 від 11.03.2022 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №68696082, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заводилась (а.с. 37-38). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди): земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. За загальним правилом особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Це підтверджується і судовою практикою (постанови ВП ВС від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16 (провадження №12-143гс18)16 червня 2020 року в справі №689/26/17, від 22.06.2021 в справі № 200/606/18, правові позиції ВСУ в постановах від 11 лютого 2015 року в справі №6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року в справі №6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16 та інших). Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, іншого порядку підтвердження права власності позивачки на земельну ділянку, на якій розташовано належний їй Будинок, немає. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Під час розгляду справи відповідач Дубенська міська рада визнала позов й таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0823 га, кадастровий номер 5610300000:02:001:2250, що має цільове призначення для будівництва та обслуговування цього будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] після смерті померлої [PERSON] внаслідок реалізації Спадкового договору. А земельна ділянка досі числиться за померлою [PERSON] . Обставин, які б свідчили, що позивачка неправомірно набула права власності на будинок, судом не встановлено. За принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споуд, [PERSON] також стає власником земельної ділянки, на якій знаходиться її Будинок. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому в даному випадку, суд вважає що існують підстави та необхідність для захисту прав позивачки шляхом визнання її власником земельної ділянки, на якій розташований набутий нею у власність житловий будинок. Таким чином, суд вирішив задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved