Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №126361, вчинений 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 53 091, 91 грн. В обґрунтування вимог вказано, що виконавчий напис вчинено з істотним порушенням законодавства. Позивач стверджує, що виконавчий напис було вчинено не на оригіналі кредитного договору, а на його копії, а стягувачем не було надано нотаріусу засвідчену виписку щодо обґрунтованості та правильності нарахування сум, дотримання строків вчинення виконавчого напису. Позивач послалась на те, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на договорі, що не посвідчувався нотаріально. Ухвалою суду від 09.12.2021 року вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 67358727 щодо виконання виконавчого напису №126361, вчиненого 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 53 091,91 грн. Ухвалою суду від 21.12.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін; крім того, за клопотанням позивача постановлено витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича належним чином засвідчені копії виконавчого напису №126361, вчиненого 10.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 53 091,91 грн, належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для вчинення указаного виконавчого напису. Копію ухвали про відкриття провадження позивач отримала 05.01.2022 року. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження, матеріали позову отримало 06.01.2022 року. 28.01.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де вказано, що для вчинення виконавчого напису банком було надано нотаріусу усі необхідні документи, зокрема, кредитний договір №R01.00602.005325841 від 31.05.2019 року, виписку по рахунку, вимогу про усунення поршень, довідку-розрахунок заборгованості. Відповідач стверджує, що постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 є чинною на даний час, звідси нотаріусу слід було надати оригінал кредитного договору (тобто без нотаріального посвідчення), а тому відповідач вважає виконавчий напис вчинено з додержанням норм чинного законодавства. Крім того, щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн відповідач заперечував щодо їх стягнення, оскільки позивачем не надано жодних доказів, що нею понесено витрати на правову допомогу, не надано договору на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, документи оплати таких послуг, розрахунок витрат, не зазначено протягом якого часу буде надано докази. Відповідач вказав, що дана справа є типовою та незначної складності, що має бути враховано судом, а тому розмір вказаних витрат просить зменшити до нуля. 01.02.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив. [PERSON] не погодилась з доводами відповідача щодо чинності постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 та вважає, що судове рішення №826/20084/14 набрало законної сили, що призвело до зміни редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Позивач зауважила, що у матеріалах виконавчого провадження наявний оригінал виконавчого напису, який підшитий (вчинений) до ксерокопії кредитного договору. 17.02.2022 року від АТ «Ідея Банк» надійшли заперечення на відповідь [PERSON] . Доводи заперечення є аналогічними змісту відзиву відповідача на позов. Третій особі приватному нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. копію ухвали про відкриття провадження, матеріали позову направлено двічі на поштову адресу, проте, відправлення повернулось не врученими адресату. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 31.05.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.00602.005325841, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 34 068, 23 грн на строк 96 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 25,00% річних. 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №126361 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №R01.00602.005325841 від 31.05.2019 року в сумі 53 091, 91 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач стверджує, що [PERSON] була повідомлена про наявність у неї боргу та була попереджена про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису. Одночасно у відзиві відповідач вказує, що нотаріусу було надано вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушень кредитних зобов`язань. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження указаної обставини, як і доказів отримання [PERSON] відповідної вимоги АТ «Ідея Банк». Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.12.2012 р. (в редакції від 07.04.2017 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема, що для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того пункт 5.1. вказаного Порядку передбачає, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. В редакції вказаного переліку від 29.11.2001 року передбачалась можливість стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису мають бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Звернення стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не на підставі нотаріально посвідчених договорів, не передбачалось. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №295/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Спірний виконавчий напис вчинено 10.06.2021 року. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, а тому для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Проте, як вбачається зі змісту договору №R01.00602.005325841 від 31.05.2019 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , нотаріальне посвідчення кредитного договору не здійснювалось, відтак, нотаріально посвідчений договір не міг бути та не був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що на даний час постанова постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року є чинною з урахуванням висновків викладених в Постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №295/20084/14. На підставі чого, суд дійшов висновку, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у зв`язку з пред`явленням позову, а також сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн у зв`язку зі зверненням із заявою про забезпечення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1352,00 грн. Крім того, у позові [PERSON] вказала, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу становить 7000, 00 грн. До відповіді на відзив позивачем долучено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6500,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 08.12.2021 року між [PERSON] та адвокатом Горловою М.В. укладено угоду про надання правової допомоги щодо захисту прав та інтересів [PERSON] , у спорі з АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 01.02.2022 року між адвокатом та [PERSON] складено Акт наданих послуг до угоди від 08.12.2022 року, згідно якого адвокатом здійснено підготовку позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - 3000,00 грн, підготовка заяви про забезпечення позову - 1000,00 грн, підготовка клопотання про витребування доказів - 500,00 грн, вивчення відзиву на позов та підготовка відповіді на відзив - 2000,00 грн. Оцінивши викладене, суд вважає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу такими, що відповідають критеріям їхньої реальності, розумності їхнього розміру, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 6500,00 грн.

Outcome: approved