Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.11.2005 р. станом на 24.03.2020 р. у розмірі 109 841,33 грн., посилаючись на те, що [PERSON] , отримавши кредит, не виконує належним чином зобов`язань за вказаним договором з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Умови та правила надання банківських послуг та тарифи Банку не є складовими умовами кредитного договору № б/н від 10.11.2005 р., а тому нарахування пені та штрафів за порушення умов договору є безпідставним, надана Банком виписка не є належним доказом заборгованості, оскільки вона не завірена та не підписана, у січні 2019 р. невстановлені особи протиправно отримали доступ до її рахунку у Банку та здійснили отримання коштів на загальну суму 54 777,33 грн. Також [PERSON] посилається на позовну давніть, проте у цих посилання заява про застосування позовної давності відсутня. Судом з`ясовано, що 10.11.2005 р. [PERSON] підписала заяву (далі - Заява), зі змісту якої вбачається, що [PERSON] ознайомилась та згодна Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банка, та погодилась, що ця Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банка становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг (а. с. 41). На виконання умов Заяви (договору № б/н від 10.11.2005 р.) Банк за період з 21.11.2005 р. по 16.01.2019 р. надав [PERSON] шість кредитних карток та встановлював різні кредитні ліміти, максимальний розмір кредитного ліміту становив 40 000,00 грн., що підтверджується довідками щодо наданих кредитних карток та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а. с. 40, 39). [PERSON] неодноразово отримувала у Банка кредитні кошти, що підтверджується випискою за договором № б/н від 10.11.2005 р. станом на 26.03.2020 р. (а. с. 17 - 38). Посилання [PERSON] на те, що ця виписка не є належним доказом, оскільки вона не завірена та не підписана, є безпідставним, оскільки ця виписка є оригіналом, а не копією, тому її не може бути завірено, а підписання виписки з рахунку не передбачено Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим постанова Правління Національного банку України 04.07.2018 р. № 75 (у пункті 61 цього Положення, який містить обов`язкові реквізити виписок з рахунків, такий реквізит виписки як підпис відсутній). Як випливає з виписки за договором № б/н від 10.11.2005 р. станом на 26.03.2020 р., заборгованість, яку просить стягнути Банк, виникла, починаючи з 13.01.2019 р., а станом на 10.01.2019 р. (12.01.2019 р.) на рахунку [PERSON] було 3 249,45 грн. власних коштів, при чому, починаючи з 17.01.2019 р. [PERSON] будь-яких платежів не здійснювала, тобто карткою не користувалась, всі операції (списання коштів, у тому числі - процентів, тощо) здійснювались виключно Банком (а. с. 19). Між тим, 16.01.2019 р. [PERSON] звернулась до Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області з заявою про те, що в період часу з 13.01.2019 р. по 14.01.2019 р. невстановлена особа, відновивши номер її телефону, таємно викрала грошові кошти, які знаходились у неї на, зокрема, банківський картці Банку, ці відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2019 р., що підтверджується витягом від 22.01.2019 р. з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 12019060050000058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (а. с. 86). Крім того, 23.01.2019 р. [PERSON] звернулась до начальника відділення Банку у м. Бердичеві з завою, у якій повідомила, що, зокрема, 13.01.2019 р. та 14.01.2019 р. без її відома по рахунку (номер картки [NUMBER] ) були проведені операції по зняттю коштів зловмисниками, на той час її фінансовий телефон було заблоковано, ніяких повідомлень щодо проведення операцій не надходило, дані по картці нею не розголошувались, пін-код та код до системи мобільного банкінгу стороннім особам вона не повідомляла, 16.01.2019 р. у Банку створено заявку № 13295528 на перевірку фінансових операцій, починаючи з 13.01.2019 р., та просила провести розслідування факту крадіжки коштів та по результатам розслідування прийняти рішення про анулювання договорів, створених зловмисниками, та зняття боргу (а. с. 79). При цьому 13.01.2019 р. о 23:15 та 15.01.2019 р. о 17:42 відбулась заміна абонентського номера [NUMBER] , у період часу з 13.01.2019 р. о 23:15 по 15.01.2019 р. о 17:42 користування абонентським номером [NUMBER] відбувалось не у м. Бердичеві Житомирської області, де проживала [PERSON] , а у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджується листом від 03.09.2021 р. Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" з додатками (а. с. 158 - 167). Наведене вказує на те, що невстановлена особа отримала доступ до абонентського номеру [NUMBER] , який належить [PERSON] , та якій вказаний у Заяві, та отримала доступ до її рахунку (коштів на рахунку), внаслідок чого 13.01.2019 р. та 14.01.2019 р. ,використовуючи ці доступи, здійснила від імені [PERSON] певні операції (укладення договорів та перерахування коштів), внаслідок яких, як вбачається з виписки за договором № б/н від 10.11.2005 р. станом на 26.03.2020 р., на рахунку виникла заборгованість станом на 14.01.2019 р. у розмірі 24 968,20 грн., виходячи з якої у подальшому Банк проводив інші операції (списання коштів, у тому числі - процентів, тощо), через що заборгованість по рахунку станом на 26.03.2020 р. збільшилась до 100 508,68 грн. Також з зазначеного випливає, що [PERSON] , відновивши 15.01.2019 р. о 17:42, наступного ж дня звернулась до Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області з заявою про незаконні дії щодо її рахунку, та у цей же день у Банку було створено заявку № 13295528 на перевірку фінансових операцій, починаючи з 13.01.2019 р. (як випливає з матеріалів справи, за телефонним зверненням [PERSON] до Банку). За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] , маючи на рахунку власні кошти у розмірі 3 249,45 грн. станом на 12.01.2019 р., після цієї дати не отримувала від Банку на підставі договору № б/н від 10.11.2005 р. кредитних коштів, а відтак в неї відсутній обов`язок з повернення цих коштів та інші обов`язки, які передбачені законодавством України та/або умовами зазначеного договору у разі отримання нею таких коштів, зокрема, щодо сплати процентів за користування цими коштами, пені та штрафу за несвоєчасне їх повернення. Таким чином Банк не довів обставин, які мають значення для справи, і на які він посилається як на підстави позову. Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, Суд вважає, що у задоволенні позову Банку необхідно відмовити.

Outcome: dismissed