Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З 2017 року він проживає разом із своєю бабусею - [PERSON] , яка займається його вихованням. Його батьки не приділяють йому жодної уваги, не бачаться з ним. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 26.03.2021 року його матір було позбавлено батьківських прав відносно нього. Стосовно батька у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав було відмовлено, у зв`язку з тим, що останній проявляє до нього почуття і вчиняє дії щодо відновлення родинних стосунків із ним. З моменту ухвалення рішення він з батьком бачився однин раз на засіданні органу опіки та піклування. Батько не телефонує, не приходить, не цікавиться взагалі його життя. Крім того батько має заборгованість по сплаті аліментів на його утримання. Заявник навчається у 9 класі, власного заробітку не має, періодично потребує придбання одягу та речей пов`язаних з навчанням. Бабусі вкрай тяжко утримувати його самостійно, у зв`язку з чим він звернувся до органу опіки та піклування щодо доцільності позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача адвокат Мелешко І.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Павлоградської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника служби, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Таким чином, суд вважає за можливе на підставіч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 5) На даний час прізвище матері « [PERSON] ». Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою : [ADDRESS] . (а.с. 4) Відповідно до акту житлово-побутових умов від 02.11.2021 року складених комісією ЗОШ І-ІІІ ступенів № 19, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] з дитиною не проживає, мати [PERSON] - позбавлена батьківських прав, з дитиною не проживає. Бабусею для дитини створені належні житлово-побутові умови для проживання, виховання, навчання та розвитку дитини. (а.с. 12) У 2020 році бабуся позивача - [PERSON] зверталася до Павлоградського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2021 року позов [PERSON] було задоволено частково, а саме позбавлено [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , стягнуті з неї аліменти на утримання сина. У задоволенні позову щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відмовлено, стягнуто з останнього аліменти. (а.с. 9-11). Відмовляючи у задоволені позову щодо [PERSON] судом було встановлено, що [PERSON] усвідомив те, що не виконував належним чином свої батьківські обов`язки стосовно сина [PERSON] намагається виправити ситуацію. [PERSON] вчиняє дії для відновлення родинних стосунків з [PERSON] проявляє до нього батьківські почуття. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, [PERSON] з часу ухвалення судом рішення , жодного разу до сина не приходив, не телефонував, не цікавився його життям, здоров`ям, навчанням. Відповідно до розрахунку, наданого в.о. начальника Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 21.12.2021 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 185/7080/20 від 06.05.2021 в сумі 18 899,28 грн. (а.с. 11) Згідно висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради від 18.01.2022 року № 19, [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, має заборгованість зі сплати аліментів, не цікавиться навчанням, здоров`ям дитини, не приймає участі у її розвитку та вихованні, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, у дитини відсутній законний представник, діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6,7) Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 141, ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав. Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результату долі неповнолітнього. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 вищевказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Вищевказані обставини свідчать про небажання відповідача приймати участь у вихованні, розвитку сина та утримувати його. Будь-яких спроб, щодо реалізації ним батьківських обов`язків не вживалося. Приймаючи рішення, суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів щодо викладених у ньому обставинах. Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Виходячи з засад розумності й справедливості при вирішенні судових спорів, ураховуючи виключно інтереси дітей, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити повністю, позбавивши відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таке вирішення цієї цивільної справи не позбавляє відповідача в майбутньому просити суд поновити його в батьківських правах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved