Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-кредо», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Іщик Микола Васильович про зняття заборони на нерухоме майно та іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 27.09.2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Актабанк» було укладено кредитний договір № 0862166101/Т/978814, за яким позивачу був наданий кредит у розмірі 200000 грн. Для забезпечення виконання кредитного договору 27.09.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Актабанк» також було укладено іпотечний договір № 0862166101/Т/978814, предметом якого був магазин продовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] . На підставі укладеного іпотечного договору приватним нотаріусом Іщиком М.В. 27.09.2013 року було зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 2676244, об`єкт обтяження: магазин продовольчих товарів. У зв`язку з неналежним виконанням умов за кредитним договором, ПАТ «Актабанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2015 року у справі №185/9038/15-ц було стягнуто з позивача на користь ПАТ «Актабанк» заборгованість. У подальшому було відкрито виконавче провадження та було накладено арешт на поточні рахунки позивача. 07.09.2018 року ПАТ «Актабанк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо» уклали між собою договір про відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 0862166101/Т/978814 від 27.09.2013 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» та позивачкою. Позивачка у подальшому сплатила заборгованість за кредитним договором. Проте відповідач звернувся до суду з позовом до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 160063,45 грн. Позов було задоволено частково, не погодившись із рішенням, позивачка звернулась до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим була винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У свою чергу суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позову відповідача. Задля того, аби було знято арешт з нерухомого майна, а саме продовольчого магазину за адресою: [ADDRESS] , позивач звернувся до відповідача із заявою про надання повідомлення про погашення позики для зняття нотаріусом арешту з вказаного магазину. У відповідь відповідач надав відповідь, в якій вказав, що надасть бажану для позивачки довідку лише в разі сплати позивачем коштів у розмірі 28000 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо». У зв`язку з цим позивач вважає, що наявність заборони на майно порушує його права , як власника нерухомого майна і він просить суд визнати заборону на нерухоме майно - магазин продовольчих товарів, розташований за адресою: [ADDRESS] двоповерхову адміністративну будівлю №12, припиненою, визнати іпотечний договір №0862166101/Т/978814 від 27.09.2013 року, укладений між іпотекодержателем - ПАТ «Актабанк» та поручителем [PERSON] припиненим з моменту припинення основного зобов`язання по договору №0862166101/Т/978814, тобто з моменту винесення рішення судом апеляційної інстанції про задоволення вимог позивачки та погашення нею грошового зобов`язання. В судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у позивача існує заборгованість з платежів, які забезпечені іпотечним договором. Третя особа, яка не заявляє позовних вимог, - Іщик М.В. , в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не мав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Із кредитного договору № 0862166101/Т/978814 від 27.09.2013 року вбачається, що він укладений між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та позивачкою. Копією витягу з реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна стверджується, що на нерухоме майно - магазин продовольчих товарів, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивачка, накладено заборону, підставою обтяження є договір іпотеки №0862166101/Т/978814 від 27.09.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Іщиком М.В. З іпотечного договору вбачається, що цей договір забезпечує виконання Іпотекодавцем зобов`язань, що випливають з укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем кредитного договору № 0862166101/Т/978814 від 27.09.2013 року. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позивачкою, ПАТ «Актабан» подав позов до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2015 року у справі №185/9038/15-ц було стягнуто з позивача на користь ПАТ «Актабанк» заборгованість. У подальшому було відкрито виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на поточні рахунки позивача. 07.09.2018 року ПАТ «Актабанк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо» уклали між собою договір про відступлення права вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 0862166101/Т/978814 від 27.09.2013 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» та позивачкою. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні №54400922 з ПАТ «Актабанк» на ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо». З постанови державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровські області Підгорної І.М. про зняття арешту з коштів від 13.03.2019, ухваленої в межах виконавчого провадження ВП №54400922 з примусового виконання виконавчого листа у справі №185/9038/15ц виданого 16.03.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення боргу 142928,88 з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія Інвест-кредо", вбачається, що рішення суду виконано, а борг сплачено в повному обсязі. Відомостей про оскарження постанови державного виконавця сторонами суду не надано. Проте, ще 02.11.2018 року відповідач звернувся з позовом до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 16063,45 грн.. Відповідно рішенню Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 року позов було задоволено частково, з чим не погодилась позивач та подала апеляційну скаргу на дане рішення. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.03.2020 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо» до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено. На підставі цього рішення по виконавчому провадженню було винесено дві постанови, одна з яких припиняла чинність арешту майна боржника від 07.04.2020 року. Проте з копії витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 жовтня 2021 року в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» щодо магазину продовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] містяться відомості стосовно наявності ще обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, а в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки» - відомості стосовно належності вказаного вище об`єкту нерухомості іпотекодержателю - ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо». Відповідно до п.5.1 п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2019 року №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики. Згідно з п.9 ч.1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.5.1 п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2019 року №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оскільки відповідач не надає на запит позивача повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором, позивач в інший спосіб, крім зняття обтяження в судовому порядку, захистити своє порушене право на майно, а саме продовольчий магазин за адресою: [ADDRESS] , не може. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та повинна бути задоволена, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач, за яким визнано право власності на нерухоме майно, а саме магазин продовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] , позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном у зв`язку з накладенням заборони на відчуження вказаного нерухомого майна, хоча підстав для продовження заборони відпали. Між тим, позивачем суду доведено, що відповідач незаконно відмовляє у видачі повідомлення про погашення позики (кредиту), чим порушує права та законні інтереси позивача. Доводи відповідача про те, що у позивача існує заборгованість з платежів, які забезпечені іпотечним договором є безпідставними та зводяться до власного тлумачення правовідносин між сторонами. Суд виходить з того, що платежі, щодо яких відповідач зазначає у відзиві, стосуються невиконання позивачем рішення суду, а не випливають з кредитних правовідносин, які забезпечені іпотекою. На думку суду іпотечний договір не розповсюджується на відповідальність позивача щодо несвоєчасного виконання рішення суду, оскільки відповідач нараховує платежі на суму зобов`язаня, яке виникло з рішення суду, а не кредитного договору, та й порядок нарахування цих платежів не передбачений самим кредитним договором чи іпотечним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved