Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, від якого з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] , на утримання якої відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов`язання і можливість, оскільки не офіційно працює у сфері ІТ; позивач не працює через відпустку по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та отримує щомісячну державну допомогу. У зв`язку з наведеним вона просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дочкою повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також присудити стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду цивільного спору позов визнав частково, погодився сплачувати за судовим рішенням аліменти на утримання дочки, проте не згідний сплачувати аліменти на утримання дружини у заявленому нею розмірі, оскільки на даний час ніде не працює та не має такої фінансової можливості; погодився сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1000грн. щомісячно. Вислухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково у тому числі з наступних підстав: Із фотокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 28.11.2008 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Під час розгляду цивільної справи встановлено, що [PERSON] неналежно виконував обов`язок по утриманню дитини, а також в малій мірі брав участь в її вихованні, що потягнуло звернення позивача до суду із спором про стягнення аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аналізуючи зібрані письмові докази, доводи позивача про те, що вона на даний час і до досягнення дитиною трирічного віку не працюватиме, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною, враховуючи інтереси сторін та дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі ј частки (доходу) від заробітку відповідача щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття з часу пред`явлення такого позову, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також присудити стягувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення дочкою трьох років. При присудженні такого суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень відповідача, котрий позов визнав частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у заявленому розмірі, однак частково згідний сплачувати кошти на утримання дружини в розмірі 1000грн., оскільки на даний час не працює та не має стабільного доходу, - тому слід присудити до стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] на її утримання та утримання дитини, роз`яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів у встановленому законом порядку.

Outcome: partial