Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивачка пред`явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.1995 між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилося троє дітей, двоє з яких на даний час є повнолітні, а один син [PERSON] , [INFO] , який повністю перебуває на її утриманні та вихованні. З відповідачем вони чотири роки не проживають разом. Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього, згідно ст.. 180 СК України, обов`язку щодо утримання дитини. Відповідач працює на сезонних роботах за кордоном у Чеській Республіці, його заробіток не є постійним, носить мінливий характер. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою малолітню дитину. Вона працює продавцем у магазині, однак сума її доходу не дозволяє забезпечувати необхідніші видатки на утримання та виховання сина. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи із дня пред`явленого позову і до його повноліття. Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги в позовній заяві та уточненій заяві підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони 23.02.1995 року уклали шлюб, від якого мають троє дітей, двоє з яких на даний час є повнолітні, а один син [PERSON] , [INFO] , який повністю перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи містять мінливий характер. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини, суд враховує майновий стан позивачки, яка працює продавцем у магазині, однак сума її доходу не дозволяє забезпечувати необхідніші видатки на утримання та виховання сина, проживає з неповнолітнім сином у власному будинку та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини, слід задовольнити і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину щомісячно, починаючи з 03 березня 2022 року, і до його повноліття. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої ддитини за один місяць.

Outcome: approved