Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.01.2022 року справу номер 466/495/22 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 08.02.2022 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 09.02.2022 р. відкрито позовне провадження у даній справі, а справу призначено до слухання. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07.03.2018 року між позивачем [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, актовий запис № 416. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність спільних поглядів на сімейне життя та обов"язки, стосунки між ними погіршилися, вони виявилися різними за характерами та поглядами на життя людьми і тому подальше спільне проживання між ними стало неможливим через відсутність взаєморозуміння. Через розбіжність поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, несумісність характерів дуже часто між ними виникали сварки та конфлікти, які призвели до того, що вони стали чужими людьми, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне домашнє господарство не ведеться, спільного майна та бюджету не мають, шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримав, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, зазначив, що вони з відповідачкою протягом чотирьох місяців проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила, підтвердила пояснення позивача. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 07.03.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 416 (а.с.4). Від спільного подружнього життя народився син- [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно матеріалів справи, та пояснень позивата та відповідача видно, що сторони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують більше чотирьох місяців. Вказують на те, що примирення між ними не можливе і просять шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України позивач не просить вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved