Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Барвінківське комунальне підприємство технічної інвентаризації, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач у встановлений законом строк спадщину прийняла, проте приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою Н.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач, посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на будинок, а також оформити спадщину не має можливості, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на вищезазначений житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, спорудами (сараї, погріб, вбиральня, скважина, огорожа, літні кухні). Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 10 січня 2022 року справу прийнято до провадження та відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 15 лютого 2022 року\~закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Барвінківської міської ради Харківської області в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Крім того, вказав, що Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області є правонаступником Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, відповідно до п. п. 2 п. 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» № 1009-ІХ, який набрав чинності 06 грудня 2020 року. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явився. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~помер [INFO] ,\~відповідно до\~свідоцтва про\~смерть,\~серії [NUMBER] ,\~виданого 14\~червня 2019\~року виконавчим\~комітетом Григорівської\~сільської ради\~Барвінківського району\~Харківської області\~ (а.с.33). Приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою Н.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , дружині спадкодавця - [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що останньою не надано правовстановлюючі документи на вказане майно, що підтверджено постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадину від 24 грудня 2019 року №411/02-14 (а.с.31). Випискою з протоколу № 7 рішення правління СПК «Україна» від 15 грудня 2000 року, підтверджується той факт, що правління колгоспу винесло рішення про передачу житлового будинку вищезазначеного будинку в особисту власність [PERSON] (а. с. 24). Крім того, в матеріалах справи міститься рахунок - фактура №11 від 23 березня 1991 року на підтвердження купівлі спадкодавцем займаного ним житлового будинку у власність на підставах, передбачених ст. 32 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч. 2 ст. 115 Закону України "Про власність" ст. 65-1 Житлового кодексу України (а.с.21). З виписки з погосподарської книги Григорівської сільської ради убачається, що житловий будинок , розташований за адресою: [ADDRESS] , рахується за [PERSON] (а.с.15). [PERSON] відмовився від прийняття спадщини в порядку визначеному ч. 1. ст. 1273 ЦК України, що підтверджуються копією відповідної заяви, яка міститься в матеріалах справи (а.с.32). Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що визначено ст. 1217 ЦК України. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадяни, які евакуйовані або відселені, безплатно забезпечуються жилими приміщеннями, як правило у спеціально збудованих для цієї мети будинках, які передаються їм в особисту власність. Згідно ч. 2 ст. 115 Закону України "Про власність" наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру чи будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Ст. 65-1 ЖК України передбачено, що наймачі житлових приміщень в будинках державного і громадського фонду можуть придбати займане ними приміщення у власність на підставах, передбачених діючим законодавством. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~в нотаріальній\~конторі,\~у зв`язку\~із неможливістю\~надати необхідні\~документи на\~спадкове майно,\~виходячи з\~системного аналізу\~положень ст.\~32\~Закону України\~"Про\~статус і\~соціальний захист\~громадян,\~які постраждали\~внаслідок Чорнобильської\~катастрофи",\~ а\~також \~ч.\~2\~ст.\~115\~Закону України\~"Про\~власність",\~враховуючи ст.\~65-1\~Житлового кодексу\~Українита письмові докази, які містяться в матеріалах справи, якими підтверджується власність спадкодавця на житловий будинок, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved