Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , в інтересах якої діє представник - адвокат Маланчук Михайло Ілліч, місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, звернулася до суду з позовом до Городенківської міської ради (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м.Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] (час до якого існували колгоспні двори) проживали в житловому будинку по [ADDRESS] ( [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] . Всі були членами колишнього колгоспного двору. У власності двору був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Кожному із членів двору належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялись і ніхто свою частку не втрачав. [INFO] у віці 83 років померла баба спадкоємця - [PERSON] . На час її смерті, разом із нею проживали і були зареєстровані - її дочка [PERSON] , онука [PERSON] , правнука [PERSON] , правнук [PERSON] . [INFO] у віці 83 роки померла дочка спадкодавця [PERSON] . На час її смерті, з нею у вказаному житловому будинку в [ADDRESS] проживали і були зареєстровані - дочка [PERSON] , правнука [PERSON] , правнук [PERSON] , правнук [PERSON] , правнук [PERSON] . Спадкодавець усе своє майно нікому не заповідав. Після смерті спадкодавця, в позивача відкрилася спадщина на належне їй майно і виникло право на спадкування. Спадковим майном залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , вартість майна становить в сумі 78720 грн., що підтверджується Звітом про вартість житлового будинку з надвірними спорудами. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в заставі або під арештом не перебував і не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно збудованих будівель не має. Спору за вказане вище майно теж немає. Інших претендентів на майно в спадкодавця не має. Оформити спадкування позивач не може, так як житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на праві власності колишнього колгоспного двору без виділення часток. Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом із-за відсутності документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вище згаданий житловий будинок. Учасники справи в судове засідання 30.03.2021 не з`явилися. Представник позивача - адвокат Маланчук Михайло Ілліч надіслав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить його задоволити. Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 18 лютого 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13 лютого 1989 року, в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] в цілому, та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 53 від 18 лютого 1989 року. Колишня [ADDRESS] змінена на [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 2/307, виданою 19.10.2021 Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради. Президія Верховної Ради України Постановою № 3278-XII від 11.06.1993 відновила колишнє найменування селу Руднівка - село Хвалибога. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 10146 від 23.11.2021 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим номером № 53 за головою колгоспного двору - [PERSON] (форма власності - приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.02.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989 р. Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 289318305 від 09.12.2021 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За житловим будинком, який розташований в [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд орієнтовною площею 0,1400 га, що доводиться довідкою № 2/306, виданою 19.10.2021 Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1976 році, господарські будівлі та споруди - в 1976, 1982 та 1985 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 630 від 01.12.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] станом на 02 грудня 2021 року становить - 78720 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Згідно ксерокопії витягу з погосподарської книги за 1991-1995 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), виданої Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради, суспільна група господарства - колгосп., голова сім`ї - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , дочка, [INFO] , [PERSON] , онука, [INFO] , [PERSON] , правнука, [INFO] . Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] (колгоспний двір) проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , голова колгоспного двору; [PERSON] , [INFO] , дочка; [PERSON] , [INFO] , онука, що доводиться довідкою №2/308, виданою 19.10.2021 Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради. Про те, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] стверджується копіями: -Свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14.08.1976, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] ; -Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014853582, виданого 19.12.2014, з якого вбачається, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 6 від 22 серпня 1996 року; -Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2013 по справі № 342/1026/13-ц, яким розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 22.08.1996, відповідний актовий запис № 6; -Свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , виданого 26 листопада 2013 року, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] змінила прізвище та ім`я на - [PERSON] , про що 26.11.2013 складено відповідний актовий запис № 53. Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (до зміни імені - [PERSON] ),на праві спільної часткової власності належало по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.09.1997 Виноградською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом з нею проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] : [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , онука; [PERSON] , [INFO] , правнука, [PERSON] , [INFO] , правнук, що доводиться довідкою № 2/310, виданою 19.10.2021 Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1575/01-16 від 14 грудня 2021 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67764583 від 14.12.2021, стверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Як встановлено, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у с. Хвалибога Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 30 березня 2021 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом з нею проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] : [PERSON] , 1976 р.н., дочка; [PERSON] , 1993 р.н., [PERSON] , 1997 р.н., [PERSON] , 2000 р.н., [PERSON] , 2014 р.н., що доводиться довідкою № 2/309, виданою 19.10.2021 Виноградським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є її дочка [PERSON] (позивач), яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 93/2021, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. вбачається, що за заявою спадкоємця першої черги за законом [PERSON] заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . Копією Витягу № 64905303 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 26.05.2021 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67716550 (номер у нотаріуса 93/2021). [PERSON] приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшан Р.Р. 04.10.2021 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1903, на земельну ділянку, площею 2,7521 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить також 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 1/3 частина даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та 1/3 частина успадкована нею після смерті матері [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Р.Р. Яшан щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , нотаріус відмовив у зв`язку з ненаданням позивачем правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 336/02-31 від 18.10.2021. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Позивач [PERSON] , якій як колишньому члену колгоспного двору належить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , фактично стала власником ще 2/3 частин даного житлового будинку, користується ними. Однак, через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору та через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved