Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до відповідача - [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 25.02.2016 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, коли дитині виповнилось 2 місяці, колишній чоловік зник і більше не з`являвся. 14.09.2018 року за рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/1769/18 - було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, та стягнуто аліменти. 16.10.2019 - Закарпатським апеляційним судом, за результатами перегляду заочного рішення, винесено постанову, якою змінено розмір аліментів - 2200 грн., у решті рішення суду - без змін. Вказує, що відповідач не забезпечує їхню спільну доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. З травня 2016 року, відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання дитиною освіти та виховання. Взагалі не цікавиться дитиною впродовж багатьох років поспіль. Дитина, [PERSON] , [INFO] , з двомісячного віку батька жодного разу не бачила і не чула його голосу. Крім того, відповідач рішення суду про сплату аліментів не виконує. Наразі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з лютого 2021 року. Разом вони виховують доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] замінив дитині біологічного батька в повному обсязі: забезпечує дитину матеріально, відводить і забирає дитину з дитячого садочку, відвідує батьківські збори, гуляє з дитиною в парку, відвідують музеї тощо. Згідно висновку № 461/23/02-19 від 17.06.2021 року виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування, за результатами розгляду заяви та матеріалів гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вирішено - позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що всі наведені обставини свідчать про те, що батько дітей свідомо ухиляється від їх виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріально їх не забезпечує, тобто виконує батьківських обов`язків, закріплених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України. Вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, Відповідача доцільно позбавити батьківських прав та стягнути аліменти. З цією вимогою також погоджується орган опіки і піклування Ужгородської міської ради. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник адвокат Павліченко Т.С. подала на адресу суду заяву у якій просить, даний позов розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Разом з тим, від представника [PERSON] надійшла заява в якій вона просить клопотання про виклик свідків залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити позов, розгляд справи просив провести без їх участі. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складення рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 28.03.2022 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, за заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2018 року у справі № 308/1769/18 за наслідками розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, було позов задоволено повністю. Шлюб, зареєстрований 25.02.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 91, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] - розірвано. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 21.02.2018 року і до досягнення нею повноліття. При цьому судом було встановлено наступне. 25.02.2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 91, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.02.2016 року. У сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.03.2016 року. Судом встановлено, що подружнє життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, сторони втратили почуття любові та поваги однин до одного. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та не бажає з ним проживати. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Як встановлено судом, спільна дитина сторін проживає з матір`ю та потребує матеріального забезпечення, між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини. З матеріалів справи та сторонами не оспорюється, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працює та постійного (сталого) доходу не має. При визначенні розміру аліментів суд врахував майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітньою донькою, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою молодого та працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд прийшов до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їх спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. За постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.10.2019 року у справі № 308/1769/18 за результатами перегляду вищезазначеного заочного рішення, змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на малолітню дитину у розмірі 2200 грн., щомісячно, починаючи з 21 лютого 2018 року і до досягнення нею повноліття, у решті рішення суду залишено без змін. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПКУ країни обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно висновку № 461/23/02-19 від 17.06.2021 року виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування, за результатами розгляду заяви та матеріалів гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вирішено - позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Згідно даного висновку батько дитини свідомо самоусунувся від її виховання, протягом тривалого періоду часу не бачив свою доньку, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, фактично перестав існувати в житті дитини, вихованням та розвитком дитини займається виключно мати, а також її теперішній чоловік, який наразі замінив дитині біологічного батька. Також, матеріалах справи містяться пояснення свідків гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , з яких вбачається, що на даний час позивачка перебуває в шлюбі з [PERSON] , який являється вітчимом [PERSON] , [INFO] , сім`я привітна, дружелюбна. Донька позивачки здорова, доглянута, розумна та комунікабельна. Також, в даних поясненнях зазначено, що рідний батько [PERSON] за великий проміжок дитину не провідував та не спілкувався з донькою, та участі в її виховані не бере. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав та у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, що, на думку суду, свідчить про його байдуже ставлення до своєї доньки. Матеріалами справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї доньки, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 908 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved