Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

27 жовтня 2021 року позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 12.08.2017 о 22 год. 00 хв. [PERSON] керуючи мотоциклом КТМ 690 8 МС-Я, д.н.з. [NUMBER] , не маючи посвідчення водія, перебуваючи у м. Миргороді здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Відповідно до судово-медичної експертизи № 361 від 11.09.2017 встановлено, що у результаті наїзду [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідно до Ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №541/2038/17 від 11.10.2017 відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням сторін. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, зокрема заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок Дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Потерпіла особа подала в МТСБУ заяву про виплату відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило регламентну виплату потерпілій особі. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 63350,00 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Завдані збитки [PERSON] відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України підлягають стягненню з [PERSON] . Відповідач частково сплатив потерпілій завдану шкоду в розмірі 25000,00 грн., , тому Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів та просило суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 38400,00 грн. та судові витрати в розмірі 2270, 00 грн. Ухвалою судді від 01.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем у передбачений законодавством термін відзив до суду не надано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою останнього місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади, причини неявки суду не повідомив, із заявами до суду не звертався (а.с. 42,47,53). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2017 року, близько 22 години , водій мотоцикла КТМ 690 8МС-Я, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , не маючи посвідчення водія, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись зі швидкістю 70 км/год в м. Миргороді по вулиці Гоголя, від перехрестя вулиць Гоголя - Котляревського - Гурамішвілі, в напрямку центра міста. Не доїжджаючи до магазину "Фуршет", розташованого по вулиці Гоголя 56, наближаючись до пішохідного переходу, з власної необережності, не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен і міг їх передбачити, проігнорував вимоги п.п. 2.9 а), 2.1, 12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, в результаті чого, не впорався з керуванням та допустив падіння з мотоцикла і в подальшому контактував мотоциклом з потерпілою [PERSON] , яка рухалася по пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху мотоцикла під керуванням [PERSON] .У результаті ДТП потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №361 від 11.09.2017 у своїй сукупності, відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 11 жовтня 2017 року, що набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеного ДТП та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017170260000745 від 13.08.2017 року, по обвинуваченню [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 46 КК України у зв`язку примирення обвинуваченого з потерпілим (а.с. 5-6). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з ч. 2.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Стаття 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Як було встановлено, відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимоги вищевказаного Закону України та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Представник потерпілої [PERSON] - [PERSON] своєчасно звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро із Повідомленням про ДТП від 18.12.2018 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 18.12.2018 року (а.с. 7,8). Потерпіла особа скористалась своїм правом передбаченим ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, що вказано у ст. 11 ЦК України. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Потерпілій [PERSON] згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 0856901 від 15.03.2018 встановлена третя група інвалідності (а.с. 11). Згідно розрахунку шкоди пов`язаної з встановленням ІІІ групи інвалідності [PERSON] визначений розмір відшкодування 38400,00 грн. (а.с.23). Відповідно до наказу №299 від 16.01.2019 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» та платіжного доручення № 309464 від 16.01.2019 року, у зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 38400,00 грн. (а.с. 25,26). Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню, в розмірі 38400,00грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved