Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку (зареєстрований судом 03.11.2021), мотивуючи тим, що згідно особового рахунку [NUMBER] відповідач має заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 12415,35 грн., що утворилась за період з 01.07.2015 по 01.10.2021. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідач не виконує. КП БМР «Білоцерківтепломережа» відповідачу було надіслано претензію про наявність заборгованості з вимогою сплатити у добровільному порядку, але боржник не відреагував на дану пропозицію та не сплатив борг. Тому, позивач просив у судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу за централізоване опалення на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» у розмірі 12415,35 грн., в порядку ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 2836,34 грн. і 3% річних у розмірі 1046,38 грн., та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 30.11.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24.01.2022 судом постановлено ухвалу, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 09.02.2022 року до суду надійшла заява від представника позивача, за довіреністю у справі - Недоступ Т.В., про розгляд справи у відсутності представника КП БМР «Білоцерківтепломережа», проти винесення заочного рішення позивач не заперечує та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подала. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання теплової енергії у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП БМР «Білоцерківтепломережа» ( а.с. 10-13). Згідно інформації про реєстрацію місця проживання відділу обліку та моніторингу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (а.с.23), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 9), у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо квартири [ADDRESS] . З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] ( а.с.4) вбачається, що комунальні послуги з постачання теплової енергії не сплачуються, тому за період з 01.07.2015 по 01.10.2021 виникла заборгованість за теплову енергію у розмірі 12415,35 грн.. З матеріалів справи (а.с.8), вбачається, що 27.03.2019 КП «Білоцерківтепломережа», в порядку досудового врегулювання спору, направляло відповідачу претензію з вимогою щодо сплати заборгованості, однак борг не було сплачено, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004, виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація ). У відповідності до п.3 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 № 2479-VI, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно із ч.1 п.1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 року № 2479-VI, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, формує в межах своєї компетенції державну політику щодо встановлення цін на природний газ, тарифів на транспортування та постачання підприємствам і організаціям, які виробляють та надають житлово-комунальні послуги населенню. Ч. 2 ст. 14 в редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004 передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. П. 5 ч. 3 ст. 20 в редакції Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004, передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. П.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIIIвід 09.11.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача, як споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. В даному випадку, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги постачання теплової енергії встановлений, тому заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 12415,35 грн. підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем (а.с. 5-7), дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за період з 01.07.2015 по 20.10.2021 становить - 2836,34 грн., а 3% річних - 1046,38 грн.. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору в розмірі 2270,00 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved