Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (далі - приватний нотаріус) 25.05.2021 року вчинено виконавчий напис № 54865 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 502614734 від 23 листопада 2018 року, укладеним між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є відповідач в сумі 10 270 грн. Вказаний виконавчий напис позивачка вважає протиправним та таким, що не підлягає виконання оскільки кредитний договір на підставі якого був такий виконавчий напис, нотаріально не посвідчений, що у свою чергу виключає його вчинення. Водночас, оскільки вказаний виконавчий напис вчинено на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», який згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року був визнаний незаконним та нечинним, позивачка просила визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Позивачка будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Втім, від представника останнього [PERSON] , до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2021 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» будучі належним чином повідомлене про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направило. Водночас від останнього до суду надійшов відзив на позов, у якому послався, на те що приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису врахував та перевірив факт безспірності (наявності чи відсутності спору) щодо виниклої у позивачки заборгованості, а тому вказаний напис нотаріуса є правомірним та такий, що підлягає виконанню. Тому, за вказаних обставин, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] та розглянути справу у їх відсутності. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. будучі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Судом встановлено, що 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №54865, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року, якому у свою чергу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року відступило право вимоги за Кредитним договором №502614734 від 23 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , заборгованості за вказаним кредитним договором на загальну суму в розмірі 10 296 грн. 80 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 246 грн. 80 коп. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 50 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.11.2019 року по 30.04.2021 року (а.с.09). 27.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67288447 про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.08). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Згідно виконавчого напису, позивачка є боржником за кредитним договором № 502614734 від 23 листопада 2018 року укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого за Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», який у свою чергу згідно Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року відступив право вимоги за вказаним кредитним на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Отже, відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» являється останнім правонаступником за кредитним договором № 502614734 від 23 листопада 2018 року, укладеного між позивачкою з ТОВ «ІНФІНАНС». Відповідач у свою суду не надав доказів надіслання та вручення боржнику повідомлення про укладення договорів факторингу за кредитним договором. Також, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження прав вимоги саме до позивача за договором, що укладений 02.07.2018 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved