Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

21 січня 2022 року акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі - позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.10.2020 року між банком та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №14436, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 60000,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 27.10.2025 року. [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання перед банком, внаслідок чого станом на 05.01.2022 року виникла заборгованість за договором в сумі 55204,84 грн. з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 48000,00 грн. проценти за користування кредитом 6945,76 грн., 151,73 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 56,58 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 2,00 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу, 48,77 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України наявні всі умови для ухвалення у даній справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 28.10.2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії-Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №14436, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 60000,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 27.10.2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 56% річних (а. с.11-19). Банк повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним із [PERSON] . Одержання відповідачем кредиту стверджується меморіальним ордером №14436 від 28.10.2020 року (а. с.20). За користування кредитом, як випливає із п.2.4.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п`ятдесят шість) процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.3.3 договору про споживчий кредит передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1000 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з листопада 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У п.4.2.2 вищевказаного договору зазначено, що банк має право при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Статтями 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із пунктів 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 вказаного договору вбачається, що позичальник зобов`язується у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за договором. У випадку порушення умов вказаного договору відповідач зобов`язується достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплачувати неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Пунктом 8.3 договору передбачено також, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип поцентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №14436 від 28.10.2020 року вбачається, що заборгованість відповідача станом на 05.01.2022 року становить 55204,84 грн. з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 48000,00 грн. проценти за користування кредитом 6945,76 грн., 151,73 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 56,58 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 2,00 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу, 48,77 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а. с.4, 5). Враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за споживчим кредитом №14436 від 28.10.2020 року, [PERSON] суми боргу не оспорив, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом на загальну суму 55204,84 грн. Оскільки позов задоволено повністю, тому судові витрати понесені позивачем в сумі 2481,00 грн. слід стягнути в його користь з відповідача, що передбачено ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved