Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що [PERSON] 09 березня 2022 року було госпіталізовано до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора створює небезпеку для себе та оточуючих, а також не може самостійно задовольняти основні життєві потреби. У судовому засіданні представник заявника лікар - психіатр підтримала заяву, пояснивши, що це вже 19-та госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу. [PERSON] має біполярний розлад, встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із психічними розладами. Хвора стверджує, що рідні хочуть її вбити, а також після початку бойових дій протягом короткого терміну витратила багато грошей. Необхідність госпіталізації обумовлена тим, що [PERSON] не надає оцінку власним діям. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти її госпіталізації, оскільки вважає себе психічно здоровою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених\~статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених\~статтею 14 цього Закону. В силу\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. В судовому\~засіданні було\~встановлено,\~що [PERSON] \~було госпіталізовано\~доКомунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради після проведення її особистого огляду лікарем-психіатром. Згідно ч. ч. 2,\~5\~ ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно\~компетенцією лікаря-психіатра \~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення\~діагнозу\~психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія\~лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення,\~прийняте\~лікарем-психіатром\~або\~комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора виглядає неохайно, вдягнута аби як. Доступна мовному контакту, однак його продуктивність низька. Каже, що чоловік навмисне відправив її до лікарні з наміром вбити, впевнена, що її хочуть знищити, одна поки не можуть, оскільки завдяки їй Дніпропетровська область не піддається ударам ворога та бомбардуванням. Каже: «це все завдяки мені, ви ще це зрозумієте», «вас не будуть бомбардувати, бо ви область рабів». Настрій мінливий, то сміється, то дратується. Негативістична на адресу рідних, особливо чоловіка та сина. Виказує маячні ідеї відношення, побутових стосунків, збитку, особливих здібностей. Впевнена, що вона екстрасенс та може зцілювати людей. Хворій поставлено попередній діагноз: біполярний афективний розлад, маніакальний епізод з психотичними симптомами. Лікар психіатр підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах. Згідно\~Рішення Конституційного\~Суду України\~від 01.06.2016\~року №2-рп/2016\~судовий\~контроль за\~госпіталізацією недієздатної\~особи до\~психіатричного закладу\~в порядку,\~передбаченому\~статтею 13\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу»,\~є необхідною\~гарантією захисту\~її прав\~і свобод,\~закріплених,\~зокрема,\~статтями\~29,\~55\~Основного Закону\~України.\~Суд після\~незалежного і\~неупередженого розгляду\~питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Задовольняючи заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без її усвідомленої згоди, суд виходить з того, що остання дійсно страждає на біполярний афективний розлад, маніакальний епізод з психотичними симптомами, який обумовлює собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а відтак існують підстави, передбачені\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Аналогічний висновок за таким самим діагнозом психічного захворювання викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц. Суд не може погодитися з твердженнями [PERSON] про її нормальний стан здоров`я, оскільки вони спростовується поясненнями лікаря та висновком комісії лікарів психіатрів, а нормальне відчуття свого стану, на відміну від психічного захворювання, за яким комісія лікарів поставила зазначений вище діагноз, переконує суд у необхідності лікування хворої в умовах стаціонару. Приходячи до висновку про необхідність надання медичної допомоги [PERSON] , суд також враховував її висловлювання під час воєнного стану в країні та її бачення в цій ситуації, а тому з метою уникнення небезпеки для неї та оточуючих, суд вважає обґрунтованою необхідність її госпіталізації у примусовому порядку. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Outcome: approved