Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

У травні 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення виплаченого страхового відшкодування, у якому просило стягнути з відповідача на його користь 27 965,20 грн. сплаченого страхового відшкодування, а також судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2019 року сталась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Man» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Під час дорожньо- транспортної пригоди було завдано механічні пошкодження автомобілю «Ford» державний номерний знак [NUMBER] , який був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». 04 квітня 2019 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від не щасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00428/00012 від 06 листопада 2018 року, виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль «Ford» у розмірі 50 726,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5403 від 05 березня 2019 року. Відповідач був застрахований у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за полісом № АМ4699091, який покрив суму збитків позивача у розмірі 22 760,80 грн. У зв`язку з чим, у позивача виникло право вимоги до відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив на адресу суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,враховуючи визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року о 10 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «MAN LE 8150», [NUMBER] , рухаючись по вул. Ракетній, 24 в м. Києві, не врахував дорожні обставини на слизькій ділянці дороги, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Ford Transit», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення [PERSON] правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2019 року в справі № 752/3598/19, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На момент скоєння ДТП автомобіль «Ford Transit», д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від не щасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0197-00428/00012 від 06 листопада 2018 року. 05 березня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі страхового акту № ДККА-64502, здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Ford» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 50 726,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5403 від 05 березня 2019 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за полісом № АМ4699091. Так ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», на підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування, виплатило позивачу суму збитків у розмірі 22 760,80 грн. Статтею 993 ЦК України встановлено, що, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до абзацу «в» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, враховуючи, що ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» яке здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому, ДТП була скоєна з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння пригоди була застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», яке частково відшкодувало позивачу завдані збитки, а відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 27 965,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обстави, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Outcome: approved