Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом , посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] , з 26.01.2001 року отримувала соціальну пенсію по інвалідності, яку призначено довічно, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до с.93 Закону України № 1788-ХІІ. 17.грудня 2020 року відділом перерахунків № 5 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, на підставі відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування , було виявлено, що з 01.09.2020 року [PERSON] працювала в Аграрно-виробничому товаристві з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-К». Про факт свого працевлаштування [PERSON] не повідомила Головне управління , в якому перебувала на обліку як отримувач пенсії. У зв`язку з неповідомленням [PERSON] про працевлаштування , виникла переплата до пенсії за період з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року у сумі 4 725,07 грн. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Перевіривши матеріали справи суд встановив, що з 26.01.2001 року, [PERSON] , отримувала соціальну пенсію по інвалідності, яку призначено довічно, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до с.93 Закону України № 1788-ХІІ. Згідно відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування , вбачається, що з 01.09.2020 року [PERSON] працювала в Аграрно-виробничому товаристві з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-К». Про факт свого працевлаштування [PERSON] не повідомляла Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014 по справі № 6-151цс13 та постанові від 02.07.2014 по справі № 6-91цс14. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон №1058) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Стягнення може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії (абз. 4 ч. 2 ст. 50 Закону № 1058-IV). Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (далі - Порядок №6-4). Відповідно до п. 2 Порядку № 6-4 переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством. За змістом п. 3 Порядку № 6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, про що відповідач був повідомлений і мається його підпис у заяві про призначення пенсії. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. Частинами 1, 2 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788)-ХІІ (далі - Закон №1788) передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. Відтак, зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої ст. 103 Закону №1788І є, зокрема, неподання відомостей про зміни. Суд, перевіривши обставини справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved