Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Начальник філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» Запаранюк Р.В., діючи в інтересах АТ «Держаний ощадний банк України», звернувся 20.01.2022 до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про спожитий кредит (а.с. 2-37). Зазначає, що відповідно до Договору про спожитий кредит №893-055 від 21.08.2020 [PERSON] наданий кредит в загальному розмірі 30000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20.08.2025, якщо інший термін не буде встановлено згідно умовами Кредитного договору. АТ «Ощадбанк» виконало зазначені вимоги Кредитного договору та надало позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника зазначений в п.1.1.12 Кредитного договору за виключенням списання комісійної винагороди в сумі 1500,00 грн.. Факт надання кредиту та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника підтверджується Випискою по рахунку позичальника та Меморіальним ордером від 21.08.2020. Відповідач використала наданий їй кредит. З посиланням на відповідні норми, зазначає, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та порушив умови п.3.3.3 Договору, а саме, не здійснює належне виконання своїх обов`язків, в тому числі в частині сплати обов`язкових платежів. Станом на 06.01.2022 прострочена заборгованість за кредитом складає 28827, 23 грн., з яких: сума кредиту 23140,20 грн.; прострочені відсотки 5444,81 грн.; втрати від інфляції 162,66 грн., 3% річних 79,56 грн.. За таких обставин, з посиланням на відповідні правові норми, просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Держаний ощадний банк України», в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк», борг за споживчим кредитом в сумі 28827,23 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від09.02.2022, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, призначено судове засідання на 23.02.2022 (а.с.43). У судове засідання 23.02.2022, представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду клопотання від 23.02.2022 про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання 23.02.2022 не з`явилася, скерувала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. Відзиву на позов останній не подав. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносинз посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії Договору №893-055 від 21.08.2020 [PERSON] наданий кредит в загальному розмірі 30000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20.08.2025, якщо інший термін не буде встановлено згідно умовами Кредитного договору. У вказаному\~документі передбачено\~основні умови\~кредитування,\~ інформацію\~про процентні\~ставки з\~орієнтовної загальної\~вартості кредиту,\~порядок повернення\~кредиту та\~інші важливі\~правові аспекти,\~які були\~погоджені сторонами\~до надання\~кредиту (а.с.22-30) АТ «Ощадбанк»\~виконало зазначені\~вимоги Кредитного\~договору та\~надало позичальнику\~кредит шляхом\~перерахування коштів\~на поточний\~рахунок позичальника\~зазначений в\~п.1.1.12\~Кредитного договору\~за виключенням\~списання комісійної\~винагороди в\~сумі 1500,00\~грн..\~Факт надання\~кредиту та\~перерахування кредитних\~коштів на\~поточний рахунок\~позичальника підтверджується\~Випискою по\~рахунку за\~Договром №893-055\~ та\~Меморіальним ордером\~від 21.08.2020\~ (а.с.7-20). Підписуючи вказаний договір, фактично сторони уклали договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та погодили відповідні умови кредитного Договору. Вищевказаним документами, які складають відповідний Договір, передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Таким чином, відповідач [PERSON] знала про умови надання банківських послуг, строків, сум та умов погашення заборгованості за кредитом, а також штрафних санкцій у випадку порушення взятих на себе зобов`язань. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Із матеріалів справи вбачається, що зобов`язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, що підтверджується копією виписки по картковому рахунку (а.с.7-19) та розрахунком заборгованості (а.с. 5-6). Так, відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 06.01.2022 у [PERSON] наявна прострочена заборгованість за кредитом, яка складає 28827,23 грн., з яких: - сума кредиту 23140,20 грн.; -прострочені відсотки 5444,81 грн.; -втрати від інфляції 162,66 грн., -3% річних 79,56 грн.. Норми права, які застосував суд. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання, суд, враховуючи також і положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, якими визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 р. по справі №161/16891/15-ц, яку суд застосовує відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, саме позивач повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах встановлених договором. Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України, визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статями 626, 628 ЦК України договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Мотиви з яких виходив суд. З положень кредитного договору (договору приєднання) та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Таким чином, відповідач\~\~ [PERSON] знала про умови надання банківських послуг, строків, сум та умов погашення заборгованості за кредитом, а також штрафних санкцій у випадку порушення взятих на себе зобов`язань. Судом встановлено, що АТ «Державний Ощадний банк України» свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved