Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 11.01.2022 року він звернувся до виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області з питання державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1224280500:11:001:0032 та на земельну ділянку, кадастровий номер 1224280500:11:001:0033, що належить [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892. Однак, виконавчим комітетом Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області йому було відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1224280500:11:001:0032 та на земельну ділянку, кадастровий номер 1224280500:11:001:0033, що належить заявнику згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892, в зв`язку із зазначенням в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892 його прізвища як « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним. Згідно паспорта серії [NUMBER] , виданого 05.01.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, його прізвище вказано як « [PERSON] » на російській мові « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий № 1224280500:11:001:0032 від 19.08.2021 року № НВ-6509666482021, його прізвище вказано як « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий № 1224280500:11:001:0033 від 26.08.2021 року № НВ-0522447312021, його прізвище вказано як « [PERSON] ». Крім того, той факт, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892 зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника, можуть підтвердити: [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892, в якому зазначено прізвище - « [PERSON] », потрібне для оформлення права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1224280500:11:001:0032 та на земельну ділянку кадастровий номер 1224280500:11:001:0033. В зв`язку з чим, просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892, в якому прізвище, ім`я, по батькові зазначено як - « [PERSON] » - належить [PERSON] , [INFO] , уродженцю с. Коломійці Покровського району Дніпропетровської області, ІПН - [NUMBER] . Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін. Заявник [PERSON] надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду листа про проведення судового засідання без участі представника, рішення прохають винести на розсуд суду. Свідок [PERSON] надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що знає заявника ще з шкільних років, так як вони були однокласниками, та підтверджує той факт, що [PERSON] та [PERSON] - це одна і та ж особа, якому на праві власності належить земельна ділянка, розташована на території с. Тихе Олександрівської сільської ради, однак, в Державному акті на праві приватної власності на землю прізвище власника помилково зазначено як « [PERSON] ». Свідок [PERSON] надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вже багато років товаришує з [PERSON] та підтверджує той факт, що [PERSON] та [PERSON] - це одна і та ж особа, якому на праві власності належить земельна ділянка, розташована на території с. Тихе Олександрівської сільської ради, однак, в Державному акті на праві приватної власності на землю прізвище власника помилково зазначено як « [PERSON] ». Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, згідно паспорта серії [NUMBER] , виданого 05.01.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище заявника вказано як « [PERSON] » на російській мові « [PERSON] » (а. с.3-4). Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.5). Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий № 1224280500:11:001:0033 від 26.08.2021 року № НВ-0522447312021, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с. 8-10). Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий № 1224280500:11:001:0032 від 19.08.2021 року № НВ-6509666482021, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с. 11-13). Згідно копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 62857599 від 14.01.2022 року, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації у зв`язку з подачею заяви про державну реєстрацію прав неналежною особою, а саме: відповідно до тексту Акту на право приватної власності на землю видано громадянину України, [PERSON] , в той час, як заявником виступає гр. [PERSON] , відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05.01.1996 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] ,що складено на російській мові, прізвище заявника зазначено « [PERSON] » (а.с. 14). Таким чином встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892 та в паспорті серії [NUMBER] , виданого 05.01.1996 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, наявна розбіжність прізвища заявника « [PERSON] » та « [PERSON] ». Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 074892, в якому зазначено прізвище - « [PERSON] », потрібне для оформлення права власності на земельну ділянку, кадастровий номер кадастровий номер 1224280500:11:001:0032 та на земельну ділянку, кадастровий номер 1224280500:11:001:0033, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved