Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства "КРЕДОБАНК", третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Наталія Степанівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позов, позивач покликається на те, що 24.05.2016 року між [PERSON] та АТ "КРЕДОБАНК" укладено кредитний договір № 7390.09.00.2383, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті на придбання автомобіля. В забезпечення виконання зобов"язань позивача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу, згідно якого позивачем передано в заставу відповідачу об"єкт транспортний засіб "Хюндай" д.н.з. [NUMBER] . 28.11.2019 року у позивача невідомі особи забрали з місця проживання заставний трансопортний засіб, без жодних на те пояснень. Після того, як у позивача було вилучено транспортний засіб, позивачу було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, а саме постанову про відкриття виконавчого провадження № 60147858 від 25.09.2019 року про примусове виконання виконавчого напису № 790 від 29.03.2019 року. У вказаній постанові зазначався борг позивача перед банком в сумі 497446,78 грн. також, позивачу була вручена постанова про відкриття виконавчого провадження, а саме постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженню № 60704671 від 25.11.2019 р., що видана приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва - Мілоцьким О.Л. про примусове виконання виконавчого напису №790 від 29.03.2019 року. Позивач вважає, що виконавчий напис № 790 від 29.03.2019 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави, належний позивачу на праві власності. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що досудова вимога банку №27-4930/18 щодо виконання договірних зобов"язань від 02.02.2018 року була направлена за адресою реєстрації позивача, вказано при укладенні договору, а саме: 28034, Кіровоградська обл., Олександрівський район, с.Протопопівка, вул. Нагорна,37. Зазначена досудова вимога містила в собі пропозицію у тридцятиденний строк, але в будь якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання даної вимоги достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції, а саме 543641,76 грн. При цьому, в повідомленні чітко зазначено, що у випадку невиконання даної вимоги про повернення коштів банк має намір, зокрема, звернути стягнення на предмет застави. Разом з тим, 07.08.2018 року АТ "КРЕДОБАНК" направив [PERSON] лист про відкликання досудової вимоги, в якому зазначалося, що у зв"язку з погашенням [PERSON] частини прострочених платежів по кредитному договору № 7390.09.00.2383 від 24.05.2016 року, досудова вимога № 27-4930/18 від 02.02.2018 року щодо виконання позичальником порушених договірних зобов"язань вищевказаного кредитного договору банком відкликається та вважається недійсною. 19.11.2018 року АТ "Кредобанк" направив [PERSON] досудову вимогу банку № 27-48931/18 щодо виконання договірних зобов"язань. Зазначена досудова вимога містила в собі пропозицію у тридцятиденний строк, але в будь-якому випадку не пізніше 35 днів з моменту надсилання даної вимоги достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а також штрафні санкції, а саме 514038,85 грн. При цьому в повідомленні чітко зазначено, що у випадку невиконання даної вимоги про повернення коштів банк має намір звернути стягнення на предмет застави. 26.03.2019 року АТ "Кредобанк" направив приватному нотаріусу Львівського міського нотраіального округу Черник Н.С. лист в якому зазначено, що станом на 26.03.2019 року загальна сума заборгованості без пені позичальника за кредитним договором за період з 01.09.2018 року по 26.03.2019 становить 486319,52 грн. АТ "Кредобанк" надав нотаріусу всі необхідні документи на підтвердження безспірності кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості за кредитом, в тому числі і первинні документи, які підтверджують факт надання кредиту та перебування автомобіля в заставі. Представник відповідача вважає, що дані дії відповідача були правомірні і правопорушень щодо позбавлення права власності не відбулося, оскільки виконавчі дії вчинялись відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Позивач надіслав відповідь на відзив, у якій зазначає, що у виконавчому написі не вірно зазначений розмір пені. Відповідно до заяви про вчинення виконавчого напису від 26.03.2019 року нотаріусу для вчинення виконавчого напису не надавалась досудова вимога від 20.11.2019 року, яка долучається до відзиву, а подана досудова вимога від 02.02.2018, яка в подальшому відкликана банком. Невідповідність суми заборговаості, яка була надіслана в досудовій вимозі про сплату заборгованості та яка зазначається у виконавчому написі, вважає, що сума заборгованості не відповідає дійсності, не є безспірною та не є тотожною в досудовій вимозі та виконавчому написі. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Наталія Степанівна в судове засідання не з"явилась, надіслала клопотання про слухання справи у її відсутності. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Ухвалою суду від 09.01.2020 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №790, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Наталією Степанівною 29.03.2019 р., у виконавчому провадженні: № 60147858 (провадження веде Олександрійський міськрайонний відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській обл.). Накладено арешт на транспортний засіб HYUNDAI д.н.з. [NUMBER] , номер шасі (кузова/рами) [NUMBER] . Щодо зупинення стягнення в інших виконавчих провадженнях - відмовлено.Застосовано зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача [PERSON] протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову внести на депозитний рахунок Франківського районного суду м. Львова грошові кошти у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень ( одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області IBAN: UA 598201720355219002000000757 ,банк одержувача: Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, ЄДРПОУ 26306742), про що протягом трьох днів повідомити суд шляхом надання відповідних документів. Ухвалою суду від 09.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.04.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази в їх сукупності, доходить висновків про наявність законних підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Судом встановлено фактичні обставини справи. 24.05.2016 року між [PERSON] та АТ "КРЕДОБАНК" укладено кредитний договір №7390.09.00.2383, відповідно до якого відповідачем надано позивачу кредитні кошти в іноземній валюті на придбання автомобіля. В забезпечення виконання зобов"язань позивача за кредитним договором, між позивачем та відповідачем укладено договір застави транспортного засобу, згідно якого позивачем передано в заставу відповідачу об"єкт транспортний засіб "Хюндай" д.н.з. [NUMBER] . 29.03.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Наталією Степанівною було вчинено виконавчий напис №790, яким запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб маки "Хюндай" модель Туксон, тип загальний легковий універсал -В, колір сірий, 2016, р. виписку, об"єм двигуна 1999 см.куб., номер шасі [NUMBER] , який належить [PERSON] , [INFO] на підставі договору застави, посвідченого 15 червня 2016 року Юрковою О.А., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 423, переданий в заставу АТ "КРЕДОБАНК" в забезпечення виконання зобов"язань [PERSON] по кредитному договору №7390,09.00.2383 від 24 травня 2016 року. 25.09.2019 року постановою державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ВП № 60147858 відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на транспортний засіб маки "Хюндай" модель Туксон, тип загальний легковий універсал -В, колір сірий, 2016, р. випуску, об"єм двигуна 1999 см.куб., номер шасі [NUMBER] , який належить [PERSON] , [INFO] за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу задоволено вимоги АТ "КРЕДОБАНК" в розмірі 497446,78 грн. 25.11.2019 року постановою ВП № 60704671 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мілоцьким О.Л. накладено арешт на транспортний засіб маки "Хюндай" модель Туксон, тип загальний легковий універсал -В, колір сірий, 2016, р. виписку, об"єм двигуна 1999 см.куб., номер шасі [NUMBER] . Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання. Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій врегульовано вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. З аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У пункті 1-1 Переліку зазначено, що для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України "Про нотаріат"). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі N137/1666/16-ц (провадження N 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278 гс18). Як вбачається з матеріалів справи для вчинення виконавчого напису Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» подано приватному нотаріусу такі документи: 1.договір застави від 15.06.2016 року, 2. копія кредитного договору 24 травня 2016 року, 3.лист від 02.02.2018 року на адресу позичальника з квитанцією, 4.довіреність на преставника банку, 5.доказ видачі кредиту, 6.розрахунок заборгованості по кредиту та пені, 7.виписка руху коштів по рахунку. Отже, відсутні докази того, що на момент вчинення виконавчого напису № 790 від 29.03.2019 приватний нотаріус керувалась Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме п.1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов`язання. Окрім цього, вбачається, що доказом безспірності заборгованості, що став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, стала скерована [PERSON] письмова досудова вимога від 02.02.2018 щодо належного виконання договірних зобов`язань, яку як зазначає представник відповідача банком було в подальшому відкликано, у зв`язку з частковим погашенням боржником плалежів за кредитом. Направлена у подальшому досудова вимога від 19.11.2018 нотаріусом до уваги не взята, адже як видно із заяви АТ "Кредобанк", поданої приватному нотаріусу від 26.03.2019, додатками до неї зазначено лише досудову вимогу від 02.02.2018. Позивач стверджує, що досудової вимоги не отримував, факт існування заборгованості заперечує та не погоджується з її розміром. Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису були відсутні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19), як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вказаний правовий висновок Верхового суду у справі № 645/1979/15-ц підлягає застосуванню у даній справі, оскільки стосується аналогічних правовідносин. Встановивши, що банком не надано нотаріусу всіх необхідних документів, для вчинення виконавчого напису, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. У свою чергу, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. З огляду на це, позов [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи наведене, судові витрати у розмірі 1152,60 грн. за подання позовної заяви та заявв про забезпечення позову (768,40 грн.+384,20 грн), необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved