Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] 28 грудня 2021 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2022 року розгляд справи було відкладено та визначено дату розгляду 02 березня 2022 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2022 року розгляд справи було відкладено та визначено дату розгляду 04 квітня 2022 року. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини участі не приймає. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвалу про відкриття провадження з позовною заявою з доданими до неї копіями, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Син сторін [PERSON] малолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, який є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини з дня подання позову до суду, тобто з 28 грудня 2021 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved