Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату в сумі 9 734, 45 грн, вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 16 127,61 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він працював фрезерувальником шостого розряду механічного цеху (відділ 001) на Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА», а 04.10.2021 року його було звільнено із займаної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Разом з тим, при звільненні, адміністрацією заводу не було проведено з позивачем повного розрахунку по заробітній платі, хоча останній робочий день він був на робочому місці. Заборгованість по заробітній платі становить 9 734, 45 грн., по вихідній допомозі та компенсація за невикористану відпустку становить 16 127, 61грн, а всього 25 862,06 грн з урахуванням ПДФО і військового збору та не виплачено позивачу і на час звернення до суду, тому просить стягнути таку в судовому порядку. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.12.2021 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Зазначену ухвалу позивач отримав 26 січня 2022 року, про що розписався в рекомендованому повідомленні про вручення. Відповідач отримав лист з зазначеною ухвалою та матеріалами справи 26 січня 2022 року, про що розписалися в рекомендованому повідомленні про вручення. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , працював на посаді фрезерувальника шостого розряду механічного цеху (відділ 001) на Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА», а 04.10.2021 року його було звільнено із займаної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 6/. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, заборгованість невиплачена позивачу в день звільнення складає 25 862, 06 грн з урахуванням ПДФО і військового збору, а саме: заборгованість по заробітній платі становить 9 734,45 грн., по вихідній допомозі та компенсація за невикористану відпустку (18 календарних днів) становить 16 127, 61 грн. Згідно з роз`ясненнями, даними в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Дослідженням витягу з наказу № 255 від 04.10.2021 /а.с. 7/ та довідки № 122 /а.с. 8/ встановлено, що сума 25 862,06 грн. заборгованості з виплати заробітної плати позивачу, яка підлягає стягненню на користь останнього, визначена в результаті утримання обов`язкових податків та зборів із нарахованої заробітної плати. Тому, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог [PERSON] щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 25 862,06 грн., з урахуванням сплачених обов`язкових податків та зборів. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги і їх розмір є доведеними позивачем, а тому позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача невиплачену заробітну плату у розмірі 25 862,06 грн., з урахуванням сплачених обов`язкових податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу про стягнення заробітної плати, від сплати якого позивач був звільнений, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved