Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її дядьком, та визначити їй додатковий строк - два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] постановами нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносин з [PERSON] , та неприйняттям спадщини у встановлені законодавством України порядку та строк, цей строк вона пропустила з поважних причин, оскільки не знала про наявність спадкового майна, про яке дізналась лише у травні 2018 р. Швайківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області та Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили. Судом з`ясовано, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.01.2006 р. (а. с. 15). Постановою від 24.05.2018 р. № 1186/02-31 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини між ними (а. с. 11). Таким чином встановлення факту того, що [PERSON] , який помер [INFO] , є дядьком [PERSON] , необхідно останній для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Дівочим прізвищем [PERSON] є прізвище [PERSON] , її батьком є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.06.2018 р. та свідоцтвом про народження від 05.05.1969 р. (а. с. 13, 14). У довідці від 08.06.2018 р. № 339 Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вказано, що, зокрема, [PERSON] є племінницею [PERSON] по батьковій лінії (а. с. 18). У довідці від 18.12.2017 р. № 764 Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області зазначено, що, зокрема, [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) був прописаний і проживав у [ADDRESS] , разом з ним проживала без реєстрації племінниця - [PERSON] (зворотній бік а. с. 40). З показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] випливає, що [PERSON] є дядьком [PERSON] . За таких обставин Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині вимоги про встановлення факту, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її дядьком, підлягає задоволенню. [PERSON] , як, як випливає з встановленого вище, є племінницею [PERSON] , який помер [INFO] , та є єдиним його спадкоємцем, який звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 240 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеною Бердичівською державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] (а. с. 34 - 44). При цьому Суд вважає, що [PERSON] , яка подала до Бердичівської державної нотаріальної контору заяву від 14.03.2006 р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , посилаючись на те, що він був її чоловіком, не є спадкоємцем [PERSON] , так як будь-яких документів на підтвердженню реєстрацію шлюбу між ним та [PERSON] останньою не було подано, при цьому під час розгляду справи Судом було з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Постановою від 24.08.2018 р. № 1187/02-31 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що вона не прийняла спадщину після його смерті (а. с. 12). Згідно з частинами першою та другою статті 1269 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] , спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином [PERSON] як така, що на час відкриття спадщини постійно з [PERSON] не проживала, для прийняття спадщини повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] ( [INFO] ), проте не зробила цього, що випливає зі змісту її позовної заяви та матеріалів спадкової справи № 240 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Частинами першою та другою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Між тим, [PERSON] , будучи спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, позбавлена можливості за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у зв`язку з відсутністю таких спадкоємців, яка була встановлена Судом вище. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] пропустила строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, оскільки не знала про наявність спадкового майна, про яке дізналась лише у травні 2018 р. Ці обставини підтверджуються довідкою від 08.06.2018 р. № 339 Малосілківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, за виключенням того, що про наявність спадкового майна [PERSON] дізналась у лютому 2018 р. (а. с. 18), однак, на думку Суду, ця розбіжність не є суттєвою, а тому не має значення для розгляду спарви. Разом з тим, наведені обставини не перешкоджали [PERSON] у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк вчинити дії з прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином невчинення [PERSON] дій з прийняття спадщини після смерті [PERSON] не пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, тобто причини, з яких вона не вчинила ці дії, не є поважними. Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, інші спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину, відсутні, а Швайківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо позову не повідомила, що розцінюється Судом як незаперечення проти позову, Суд вважає, що визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дядька - [PERSON] , відповідатиме таким загальним засадам цивільного права як принцип справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), а також аксіомі цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", що означає: "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині вимоги про визначення їй додаткового строку - два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, підлягає задоволенню. При цьому Суд, задовольняючи позову у цілому, задовольняє його у частині пред`явлення до Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яка в силу норм законодавства України, зокрема, статті 335 Цивільного кодексу України, є належним відповідачем у справі, та відмовляє у задоволенні позову в частині пред`явлення до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції, так як він жодним чином у спірних правовідносинах не порушував прав [PERSON] та в силу норм законодавства України на спадщину [PERSON] не претендував та не претендує.

Outcome: approved