Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

07 грудня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності Диплому , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Заявник просить встановити факт належності йому, [PERSON] , ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 18 березня 1996 року), Диплому з відзнакою серії [NUMBER] , виданого Одеським державним університетом ім. І.І. Мечникова від 24 червня 1983 року за спеціальністю «правознавство» про присвоєння кваліфікації юриста, реєстраційний номер №607. Мотивує вимоги тим, що у період 01 вересня 1978 року по 30 червня 1983 року [PERSON] навчався на юридичному факультеті за спеціальністю «Правознавство» денної форми навчання в Одеському ордена Трудового Червоного Прапора державному університеті ім. І.І. Мечнікова, що підтверджується дипломом з відзнакою серії [NUMBER] виданого 24.06.1983 р., реєстраційний номер 607. У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр), який знаходиться за адресою: 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9 для оформлення документів для призначення пенсії. Заявнику надійшла відповідь від Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділу призначення пенсій із зазначенням про те, що під час призначення пенсії не враховано період навчання з 01.09.1978 р. по 23.06.1983 р. у Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова, оскільки ім`я в дипломі не відповідає паспортним даним [PERSON] . За результатом автоматизованого розподілу справи справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року провадження по справі відкрито. 31 січня 2022 року від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії атестату про середню освіту заявника. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 16.03.2022 року від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони заявника. Також у заяві зазначено, про те, що 07 грудня 2021 року разом із поданням заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, було подано клопотання про об`єднання справ в одне провадження, однак на теперішній час справа №522/22306/21 розглянута, рішення за результатом її розгляду ухвалено 18 лютого 2022 року. У зв`язку з наведеним, представник заявника просить клопотання про об`єднання справ в одне провадження залишити без розгляду. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення із відміткою про вручення поштового відправлення 11 лютого 2022 року. Заперечень та заяв до суду станом на 16 березня 2022 року до суду не надходило. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією паспорту серії [NUMBER] , що виданий 18 березня 1996 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, повне ім`я заявника значиться як « [PERSON] ». Відповідно до копії трудової книжки ім`я заявника записано як « [PERSON] ». З трудової книжки також вбачається, що Наказом №3226-5 від 07.12.2010 року позивач переведений на посаду проректора з міжнародних зв`язків Національного університету «Одеська юридична академія». Указом Президента України 23 серпня 2011 року №845/2011 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди 20-ї річниці незалежності України», за значний особистий внесок у становлення незалежності України, утвердження її суверенітету та міжнародного авторитету, заслуги у державотворчій, соціально-економічній, науково-технічній, культурно-освітній діяльності, сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, постановлено присвоїти почесне звання - «Заслужений діяч науки і техніки України» [PERSON] - проректорові Національного університету «Одеська юридична академія», доктору юридичних наук (а.с.12 - 13). Згідно із посвідченням про присвоєння почесного звання «Заслужений діяч науки і техніки України» виданого на підставі Указу Президента України від 23 серпня 2011 року №845/2011, ім`я позивача українською зазначено як « [PERSON] ». Як вбачається з диплому серії [NUMBER] виданого 24.06.1983 р., реєстраційний номер [NUMBER] , то ім`я вказане не « [PERSON] » як у паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 18 березня 1996 року, а «[PERSON]» з апострофом. Заявник вказує, що при написанні його імені у вказаному дипломі допущена помилка - ім`я зазначено з апострофом « [PERSON] », в той час як інші документи, що підтверджують його особу, ім`я заявника без апострофа - « [PERSON] ». У архівній довідці від 29.11.2021 р. за № 24-01-2392 виданій Ректором Одеського Національного університету імені І.І. Мечникова, зазначено, що [PERSON] [INFO] з 01.09.1978 по 30.06.1983 р. навчався на юридичному факультеті за спеціальністю «Правознавство» денної форми навчання в Одеському ордена Трудового Червоного Прапора державному університеті ім. І.І. Мечнікова. Проте, у іншій архівній довідці від 29.11.2021 р. за № 24-01-2390 виданій Ректором Одеського Національного університету імені І.І. Мечникова, зазначено, що [PERSON] [INFO] з 21.11.1983 по 21.11.1986 р. навчався за спеціальністю «Кримінальне право та криміналістика» в стаціонарній аспірантурі Одеського ордена Трудового Червоного Прапора державного університету ім. І.І. Мечнікова. Також, згідно наданої копії Атестату про середню освіту № [NUMBER] , виданого 27.06.1978 року, зазначено, що він виданий [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Судом установлено, що ім`я заявника в Дипломі з відзнакою серії [NUMBER] виданого 24.06.1983 р., реєстраційний номер [NUMBER] , помилково зазначено з використанням нелітерного орфографічного знаку (апострофу) як « [PERSON] », в той час як заявник має ім`я « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудовою книжкою, іншими документами. Знаходження у заявника оригіналів вказаних документів свідчить про належність Диплому з відзнакою серії [NUMBER] виданого 24.06.1983 р., реєстраційний номер 607 заявнику. У суду не викликає сумнів належності вищевказаного документу заявнику. Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] , ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 18 березня 1996 року), Диплому з відзнакою серії [NUMBER] , виданого Одеським державним університетом ім. І.І. Мечникова від 24 червня 1983 року за спеціальністю «правознавство» про присвоєння кваліфікації юриста, реєстраційний номер №607.

Outcome: approved