Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

10.12.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, на утримання\~неповнолітньої дитини\~ дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не прибула, але в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач по\~справі [PERSON] \~в судовому\~засіданні позов\~визнав частково.\~ Згідний\~на стягнення\~з нього\~аліментів в\~розмірі 1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, на утримання\~неповнолітньої дитини\~ дочки [PERSON] , [INFO] . Але, просив відмовити позивачу у стягненні на її користь судових витрат в зв`язку з тим, що в справі відсутнє документальне підтвердження витрат на правничу допомогу. Суд,\~вислухавши відповідача,\~дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони по\~справі перебувають\~у шлюбі,\~який зареєстровано 19.11.2020 року у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 219 (а.с.4). З"ясовано\~також,\~що за\~час спільного\~проживання в\~них народилася\~одна дитина: дочка [PERSON] ,\~ [INFO] , батьками якої записані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5). Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, однак вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, тобто між ними фактично відсутні шлюбні відносини. Доведено також,\~що позивач\~ [PERSON] \~зареєстрована в\~ [ADDRESS] ,\~але фактично\~проживає разом\~з малолітньою\~дитиною і\~батьками в\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~довідкою,\~виданою виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради за № 534/128-14/13в від 08.12.2021 року. Копія даної довідки долучена до матеріалів справи (а.с.6). З витягу трудової книжки відповідача [PERSON] і копії його службового посвідчення № 70, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що відповідач працює головним спеціалістом сектору з питань попередження, безпритульності, бездоглядності та захисту прав дітей Служби у справах дітей Надвірнянської міської ради. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~передбачено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~до 6\~роківз 1 січня 2022 року становить - 2100 гривень, з 1 липня 2022 року - 2201 гривню, з 1 грудня 2022 року - 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2744 гривні, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривні. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних\~обставин і\~з врахуванням\~також того,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері\~так і\~батька,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають до задоволення в частині\~стягнення аліментів\~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, на утримання\~неповнолітньої дитини\~ дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 10.12.2021 року. \~ \~ \~ \~На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 1000 грн., то в цій частині слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального\~підтвердження витрат\~на правову\~допомогу, зокрема, відсутність у справі договору про надання правової допомоги, ордеру, а також квитанції, в якій вказана сума правової допомоги, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі - 992 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved