Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок площею 0,28 га для ведення підсобного господарства та 0,03 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, розташованих по [ADDRESS] , які йому було передано у власність, але за життя правовстановлюючих документів на них він не отримав. Він є єдиним спадкоємцем батька за законом та в силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після його смерті, оскільки на день смерті батька, тобто на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом з ним. Інших спадкоємців немає. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно вищевказані земельні ділянки, він звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на це спадкове майно. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування після смерті батька. Позивач в судове засідання не з`явився, а надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача Глухівської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, а представив заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заперечень проти позову не має. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ Так, судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач по справі [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у шлюбі між собою ( а.с.7). Згідно витягу з рішення №82 Семенівської сільської Ради народних депутатів Глухівського району Сумської області від 18 листопада 1997 року «Про передачу земельних ділянок громадянам безкоштовно в приватну власність в місцях населених пунктів Семенівської сільської ради» батьку позивача [PERSON] виконкомом Семенівської сільської ради було передано безкоштовно в приватну власність земельні ділянки в місцях населеного пункту с. Калюжне для ведення особистого підсобного господарства - 0,28 га, під будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0,03 га. (а.с.12). Згідно довідки про технічне обстеження № 725 від 13.12.2021, виданої ФОП « [PERSON] » при обстеженні земельної ділянки, яка згідно витягу з рішення № 82 від 18 листопада 1997 року Семенівської сільської Ради народних депутатів Глухівського району Сумської області безкоштовно передана в приватну власність [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 13.12.2021 року встановлено відсутність будь яких будівель та споруд (а.с.13). [INFO] у с. Семенівка Глухівського району Сумської області батько позивача, [PERSON] , помер (а.с.8) Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Згідно довідки виконавчого комітету с. Семенівка, с. Некрасове, с. Калюжне, с. Іонине, с. Кравченкове Глухівської міської ради від 19.03.2021 за вих. № 215, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з дружиною [PERSON] , 1929 р.н., та сином [PERSON] , 1957 року народження. Від імені померлого [PERSON] , виконкомом Семенівської сільськї ради посвідчувалися заповіти: 15.11.2002 за р.№ 189, 16.12.2009 за р.№ 152 (а.с.10). З даними наданої в.о. завідувача Другої Глухівської державної нотаріальної контори Сіманенко Т.П. копії спадкової справи № 405 від 13 березня 2012 року, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що останнім за життя було складено три заповіти: -посвідчений 15 листопада 2002 року секретарем Семенівської сільської ради Глухівського району Сумської області за р. № 189, згідно з яким належний йому автомобіль марки ВАЗ 21011, випуску 1976 року, номерний знак [NUMBER] , заповів [PERSON] -посвідчений 16 грудня 2009 року секретарем Семенівської сільської ради Глухівського району Сумської області за р. № 152, згідно з яким земельну частку (пай), яка належала йому на праві власності, згідно державного акту на земельну ділянку ЯБ № 729604, виданого Глухівською районною державною адміністрацією 14.12.2005 року, загальною площею 5,2444 га, заповів [PERSON] . -посвідчений 28 вересня 2011 року секретарем Семенівської сільської ради Глухівського району Сумської області за р. № 156, згідно з яким будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які належали йому на праві власності, заповів [PERSON] та [PERSON] . Наявність та чинність вищевказаних заповітів також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33491150 від 15.03.2013. Також із копії спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк звернулася спадкоємець [PERSON] за заповітом [PERSON] та 15.03.2013 року Глухівською районною держаною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - земельну ділянку площею 5,2423 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Глухівського району Сумської області. Іншим спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Відповідно до статті 1217 ЦК України, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(частини перша, друга\~статті 1223 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями належного померлому [PERSON] майна визначеного у залишених ним заповітах є позивач по справі [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька в силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини, був зареєстрований та проживав разом з ним та [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] в силу положень ст. 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріальної контори у визначений законом строк з відповідною заявою, а також частково її оформила. Спадкоємцями належного померлому [PERSON] майна не охопленого заповітами є син померлого - позивач по справі [PERSON] та дружина померлого [PERSON] , яка також прийняла спадщину після його смерті, оскільки на день смерті чоловіка, тобто на час відкриття спадщини, була зареєстрована та проживала разом з ним. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 у справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Звернувшись до суду з даним позовом, позивач належним відповідачем визначив Глухівську міську раду Сумської області. Однак, як вбачається з матеріалів справи, окрім позивача [PERSON] , спадкоємицею першої черги за законом належного померлому [PERSON] майна не охопленого заповітами є дружина померлого ( мати позивача) [PERSON] , яка також в силу положень ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після його смерті. Таким чином позов спадкоємця [PERSON] про визнання права на спадкове майно у порядку спадкування після смерті [PERSON] порушує права саме спадкоємця [PERSON] , яка також у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому саме вона, а не Глухівська міська рада Сумської області, є належним відповідачем у даній справі. Натомість клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, позивач не заявляв. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до Глухівської міської ради Сумської області про визнання права на спадкове майно, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed