Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

25 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 185, який постійно проживав в [ADDRESS] . Померлим 10.03.2009 року складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 7, секретарем Малоключівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області відповідно до якого все своє майно, майнові права та обов`язки, які належать на момент складання заповіту, а також майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть в майбутньому заповів позивачу. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був, її батько. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору, його дружина [PERSON] , 1956 р.н., позивач [PERSON] , 1982 р.н.; його сини - [PERSON] , 1978 р.н. та [PERSON] , 1979 р.н. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів з господарстві проживали вказані особи то кожному із них належить по 1/5 (одній п`ятій) частці вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Спадщину за законом після смерті батька прийняла позивач подавши до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Окрім неї спадкоємцями після смерті батька є: його дружина [PERSON] , його сини - [PERSON] , 1978 р.н. та [PERSON] , 1979 р.н, які на спадкове майно після смерті - [PERSON] не претендують та не заперечують щодо визнання права власності на дане спадкове майно вцілому за нею. З метою оформлення спадщини, вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. У відповідності до п. 4.18 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинок. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в зв`язку з із тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи та частки померлого голови колгоспного двору та інших членів колгоспного двору у спільній власності не виділено. З таких підстав постановою приватного нотаріуса, їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання від позивача надійшли письмова заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача поступила заяви про слухання справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідачів, письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був батько позивача - [PERSON] , на підставі довідки Печеніжинської селищної ради Малоключівського старостинського округу від 26.02.2021 року (а.с. 19). Згідно вказаної довідки померлому гр. [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Тип двору- колгоспний, в якому станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані: 1. [PERSON] , 1952 р.н.- голова сім`ї; 2. [PERSON] , 1956 р.н.- дружина; 3. [PERSON] , 1982 р.н.- дочка; 4. [PERSON] , 1978 р.н.- син; 5. [PERSON] , 1979 р.н. - син; (а.с. 19). Заповіт від імені померлого [PERSON] посвідчувався секретарем Малоключівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 10.03.2009 року № 7 який не змінювався і не скасовувався на підставі вищезазначеної довідки (а.с.19) згідно якого все своє майно, майнові права та обов`язки, які належать на момент складання заповіту, а також майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть в майбутньому заповідає позивачу. (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON] , згідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з 1/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла позивач. Той факт, що позивач являється дочкою померлого підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.09.1982 року (а.с. 9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.05.2002 (а.с. 11) . Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Харук О.М. від 17.02.2022 року рекомендовано позивачу звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи та частки померлого голови колгоспного двору та інших членів колгоспного двору у спільній власності не виділено. (а.с. 25). Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] , вказані особи відмовились від своєї частки в зазначеному будинку та не претендують і не заперечують проти визнання права власності на вказаний будинок за позивачем (а.с. 17,18) Та обставина, що будинок з належними господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] являється власністю спадкодавця підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради Малоключівського старостинського округу від 26.02.2021 року (а.с. 19). За таких обставин суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1220, 1234, 1268, 1270 ЦК України та,

Outcome: approved