Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

23.12.2021 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування фактичних витрат в порядку регрессу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.07.2017 року між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір № 1282_0805, відповідно до якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 30\~000,00 грн, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, з кінцевим строком повернення до 26.07.2020 року, а відповідач зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені кредитним договором строк кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. З 09.01.2020 року відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 5797,04 грн та проценти за користування кредитом - в сумі 285,81 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від АТ «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. В подальшому, між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та ФОП [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року. З огляду на вищевказане, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 6082,85 грн фактичних витрат в порядку регресу. Ухвалою суду від 05.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.02.2022 року без виклику сторін. Судове засідання, призначене на 08.02.2022 року, не відбулось та було відкладено на 28.02.2022 року, у зв`язку з проходженням підготовки судді Климчука С.В. в Національній школі суддів України. 10.02.2022 року на адресу Оратівського районного суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Б.В. Бартосевича, відповідно до якого, останній просить стягнути крім фактичних витрат в порядку регресу та судового збору також витрати з оплати професійної правової допомоги в розмірі 3000,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялась про час, день та місце розгляду справи, однак жодних заяв чи клопотань до суду від неї не надходило. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.07.2017 між між ПАТ «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] , було укладено договір про споживчий кредит № 1282_0805 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів). Відповідно до умов цього договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 30000,00 грн, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,99% річних, з кінцевим строком повернення до 26.07.2020, а позичальник (відповідач) зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачені кредитним договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року, укладеного між ПАТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», останнє приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами Договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком за Договором страхування є факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором, з будь-яких причин. З 09.01.2020 відповідач не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в неї виникла заборгованість: по кредиту - в сумі 5797,04 грн, по відсоткам за користування кредитом - в сумі 285,81 грн, всього 6082,85 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом понад шістдесят календарних днів, настав страховий випадок. За результатами розгляду заяви про настання страхового випадку, яку отримано від АТ «Ощадбанк», ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанні відповідача в сумі 6082,85 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7645 від 28.05.2020 року. Згодом, 20.05.2021р. між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії). Відповідно до зазначеного договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором (п. 2.1). Боржники - особи, які відповідальні за завдання матеріальних збитків, за фактом настання яких первісний кредитор визнав завдані матеріальні збитки страховими випадками та здійснив страхові виплати/страхові відшкодування на користь страхувальника по укладеному договору добровільного страхування кредитів (п.п. 1.1.1 вищезгаданого договору). Перелік боржників, до яких новий кредитор має права вимоги на визначену суму, зазначені в реєстрі прав вимог, що наведені в Додатку І до Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021. В цьому переліку наведено прізвище відповідача. З метою досудового врегулювання спору, позивачем надіслано відповідачу претензію (повідомлення) № 10026.03.20-2 від 15.07.2021 року. В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості в добровільному порядку, позивач за наслідками заміни кредитора у зобов`язанні від 20.05.2021 року звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача завданих збитків в порядку регресу у ромірі 6082,85 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин між сторонами, суд керується наступним. Відповідно до\~ст. ст. 525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ч. 1 ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд встановив, що свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ «Державний ощадний банк України» виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в обумовленій сторонами договору сумі. При цьому, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. У\~ст. 979 ЦК України\~зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 980 ЦК України\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Вищезазначену норму права містить також ст. 4 Закону України від 17.03.1996 №85/96-ВР «Про страхування». Згідно з п. 16 ч. 4 ст. 6 ЗУ «Про страхування» страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) є одним з видів добровільного страхування. Відповідно до\~ч. 1 ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з\~ч. 1 ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування по зобов`язанні відповідача в сумі 6082,85 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7645 від 28.05.2020 року. В подальшому, між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021. Таким чином, відповідно до договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021 року позивач має право вимоги до [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат у порядку регресу підлягають задоволенню. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив 908,00 грн судового збору за подання позову, що підтверджується квитанцією № 399 від 08.12.2021 року. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається із судового збору у загальному розмірі 908,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону). У ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено види адвокатської діяльності, які відповідають вказаному вище. За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Положеннями ч. 1 ст. 1 цього Закону передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК України визначає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат, [PERSON] надала суду попередній розрахунок судових витрат, копію Договору № 5 про надання професійної правової допомоги від 20.05.2021 року, укладеного між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , копію квитанції від 24.01.2022 року про сплату коштів на суму 3000,00 грн. В попередньому розрахунку понесених витрат на правничу допомогу, адвокатом зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних останнім. На підставі вказаного, позивач просить відшкодувати їй у рамках даної цивільної справи 3000,00 гривень, понесених нею витрат за отримання нею професійної правничої допомоги адвоката. Суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за сумою, виходячи з незначної складності юридичної кваліфікації правовідносин, які склалися у ній, оскільки практика розгляду даної категорії справ є усталеною, та зважаючи на те, що розгляд справи проведено без участі сторін і адвоката, а також з огляду на принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1800,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. Враховуючи вищевикладене, на підставі\~ст. 22, 525, 526, 610, 612, 979, \~993, 1191 ЦК України,\~Закону України "Про страхування ",

Outcome: approved