Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

[PERSON] 12.01.2022 звернулась з позовом до Городоцької міської ради Львівської обл., просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудамина [ADDRESS] , мотивуючи тим, що її батько [PERSON] , що помер [INFO] мав у власності вищеозначений будинок, що після його смерті вона фактично прийняла спадщину, в грудні 2021 року звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовила, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок виданий після смерті спадкодавця, що в інший спосіб, як звернутись до суду, вона оформити спадщину не може, просить позов задовольнити. В суд позивачка не з`явилась, 09.02.2022 представник позивачки - адвокат Мартин В.І. подала заяву у якій позов підтримала, просить про розгляд справи за її відсутності (а.с.38). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 16.02.2022 міський голова подав пояснення, у якому позові по суті визнав, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.35-36). Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Враховуючи, що відповідач 16.02.2022 подав заяву у якій позов не заперечує, суд з огляду на положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як видно із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.11), [PERSON] помер [INFO] . Оскільки [PERSON] помер до [INFO] , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті, слід застосовувати положення ЦК України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З копій свідоцтв про народження і одруження (а.с.9, 10) убачається, що [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] . Із копій довідки Самбірського МБТІ № 2551 від 01.12.2021, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 19.07.1991, технічного паспорта від 30.11.2021, будинкової книги, довідки Городоцької міської ради Львівської обл. №08 від 10.01.2022 (а.с.13-24) убачається, що [PERSON] мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS] , що він до смерті проживав та був у ньому зареєстрований, що разом з ним проживала та була зареєстрована в т.ч. донька [PERSON] . З повідомлення Городоцької державної нотаріальної контори № 1248/01-16 від 24.12.2021 (а.с.12) видно, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину - житловий будинок на [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] неможливо, оскільки правовстановлюючий документ на такий виданий після смерті спадкодавця. З урахуванням вищенаведеного й з огляду на те, що обставин, які б вказували на неправомірне володіння [PERSON] вищеозначеним будинком не встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, а інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, суд задоволює позов.

Outcome: approved