Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив, визнати за ним, визнати за ними, право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за правом представлення на частку, яка б належала його батьку [PERSON] , померлому [INFO] , на: земельну ділянку, кадастровий номер 0523085100:03:001:0177, площею 1,9208 га, на території Марксівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, кадастровий номер 0523082900:02:001:0512, площею 0,8183 га, на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну частку (паю) в розмірі 2,64 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області, право на яку згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0197714 від 17 червня 1997 (сертифікат зареєстрований 19.06.1997 за № 766 ) належало [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивуючи позов тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки, кадастровий номер 0523085100:03:001:0177, площею 1,9208 га, на території Марксівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 484952); земельної ділянки, кадастровий номер 0523082900:02:001:0512, площею 0,8183 га, на території Гриненської сільської ради Немирівського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 485142); земельної части (паю) в розмірі 2,64 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» , право на яку згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0197714 від 17 червня 1997 (сертифікат зареєстрований 19.06.1997 за № 766 ) належало [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Так, позивач є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] , в порядку спадкування за правом представлення, оскільки його батько [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним сином [PERSON] та [PERSON] і помер до відкриття спадщини після смерті матері, а отже, він має право на спадкування за правом представлення відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , окрім позивача є інші внуки, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які спадщину не прийняли та на неї не претендують, про що подали відповідні заяви нотаріусу про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом немає, заповіту немає. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивача звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв`язку з такими обставинами позивач змушений за вирішенням вказаного питання звернутись до суду. Позивач до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно до якої просив суд справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Брацласвської селищної ради до зали судового засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу слухати у відсутність представника селищної ради, позов визнає. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] ; копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.. 126,133,135 СК України, [PERSON] ;копію свідоцтва про народження [PERSON] ; довідку видану виконавчим комітетом Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 435 від 30.11.2021; копію Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 484952; копію Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 485142; копію сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ВН № 0197714; копію розпорядження Немирівської РДА Вінницької області № 119 від 22.03.2006 про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на права власності на землю громадянам-власникам земельних сертифікатів колишнього КСП «Колос» на території Марксівської та Гриненської сільської ради; копії заяв про відмову від прийняття спадщини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved