Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

31.05.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] . До повноліття сина з відповідача стягувались аліменти. Син [PERSON] навчається Відокремлений структурний підрозділ «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету» на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, зі своїх доходів позивач не має можливості повністю забезпечити навчання сина та його утримання, тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON] . 06.12.2021 відповідач скористався правом надання відзиву на позов, просив позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі 1/8 частки, з урахуванням його матеріального стану та знаходження на його утриманні хворого батька, що підтверджує медичними документами. Від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, на підставах викладених у відзиві на позов. Третя особа [PERSON] до суду не прибув , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21 липня 2003 року (а.с.4). [PERSON] є студентом Відокремленого структурного підрозділу «Гірничо-електромеханічний фаховий коледж Криворізького національного університету», денної відділення ІІІ курсу, групи ГЗМ-18 1/9, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.07.2022 року, що підтверджується довідкою, виданою навчальним закладом 23.04.2021 (а.с.5). Згідно довідки про доходи [PERSON] за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 отримав стипендію загальний розмір якої становить 11534,00 гривни (а.с.39) Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідач, в відзиві на позов зазначив, що на сьогоднішній день на його утриманні перебуває непрацездатний 67 - річний батько, який переніс ішемічний інсульт в басейні правої середньо мозкової артерії, він потребує пості нього стороннього догляду та медикаментозного лікування. Батько отримує пенсію, але цих коштів не достатньо для покупки необхідних ліків, з метою допомоги, він зі своєї заробітної плати щомісячно надає 3000 гривень на підтримку життєдіяльності батька, крім того вимушений сплачувати комунальні платежі за місцем свого проживання та батька. Тому його заробітної плати в розмірі 13000 гривень не достатньо, щоб сплачувати 25% з доходу повнолітньому сину. Просить зменшити цей розмір до 1/8 частини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: що повнолітня дитина [PERSON] - студент, отримує стипендію в розмірі 1819,00 гривень, проживає разом з матір`ю (позивачем), яка працює ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» продавцем, отримує середню заробітну плату в розмірі 14141 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи та зробивши відповідні висновки, вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки в зазначеному розмірі буде досягнуто баланс по утриманню відповідачем повнолітньої доньки з урахуванням його матеріального становища. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 гривень підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial