Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

В вересні 2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що 15.08.2009 р.нею був укладений шлюб із відповідачкою,зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області ,актовий запис № 634. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ,спору про місце проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами немає. Як зазначає позивачка,сторони припинили шлюбні відносини два роки тому,мешкають окремо,спільне господарство не ведеться. Майновий спір між сторонами відсутній. Посилаючись на те,їх шлюб є формальним та подальше його збереження не має сенсу,позивачка просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Провадження у справі відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.11.2021 р. Відповідно до ст.274 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про наявність у провадженні суду вказаної справи був повідомлений належним чином,про що у справі є поштове повідомлення,відзиву на позов не подав, Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, що 15.08.2009 р. [PERSON] був укладений шлюб із [PERSON] ,зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області ,актовий запис № 634. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ,який з 04.09.2012 р. зареєстрований та мешкає разом з матір`ю. На час розгляду справи про розірвання шлюбу спір між сторонами про поділ спільного майна,місце проживання дитини відсутній. Сторони шлюбних відносин не підтримують з 2019 р., проживають окремо,спільного господарства не ведуть,взаєморозуміння відсутнє. Такі висновки суду ґрунтуються на письмових поясненнях позивачки та про відсутність у їх з відповідачем взаєминах ознак сім`ї,відповідач їх не спростував. З наведеного суд встановив,що розлад у сім`ї сторін має не короткочасний характер,примирення між подружжям не відбулося. На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,оскільки вони цього не бажають та заходів на поновлення спільного проживання у сім`ї не вживають. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя не поновлено, тоді як збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу і між сторонами втрачено. Конкретні обставини даної справи,категоричне небажання позивача примиритися вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки і збереження сім`ї неможливе,подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.12,13,76,81,141,ч.3 ст. 258,259,263,265,274,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved