Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

25.01.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню . Також, разом із позовною заявою позивачем було подане клопотання про витребування доказів, в якому він просив витребувати у приватного нотаріуса ДМНО Рички Ю.О. копії документів, які були надані ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", та на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 15.06.2021р. зареєстрований у реєстрі за №1246, про стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" заборгованості, яка виникла за договором іпотеки №1083-Н/1, посвідченим 18.06.2007р. приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М., за реєстровим №6329, який був укладений між [PERSON] та ПАТ КБ "Надра" на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства", в забезпечення виконання за кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р. на суму 1 629 724грн. 59коп. та витрати на послуги нотаріуса у розмірі 2 500грн. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.01.2022р. цивільну справу №204/91/22 прийнято до розгляду та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. №55). Крім того, позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просив до набрання рішенням суду законної сили зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 15.06.2021р., вчиненого приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О., зареєстрованого у реєстрі за №1246 про стягнення на користь ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" з боржника [PERSON] заборгованості, яка виникла за договором іпотеки № 1083-Н/1, посвідченим 18.06.2007р. приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М., за реєстровим № 6329, який був укладений між [PERSON] та ПАТ КБ "Надра" на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», в забезпечення виконання за кредитним договором № 8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р. на суму 1 629 724грн. 59коп., а також витрати на послуги нотаріуса у розмірі 2 500 грн. (а.с. №24-27). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.01.2022р. заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено (а.с. № 54). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №66107551 [PERSON] стало відомо про існування виконавчого напису №1246, вчиненого 15.06.2021р. приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О., про стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" заборгованості у розмірі 1 629 724грн. 59коп. за договором іпотеки № 1083-Н/1, посвідченим 18.06.2007р. приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М., за реєстровим № 6329, який був укладений між [PERSON] та ПАТ КБ "Надра" в забезпечення кредитного договору №8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р. Позивач по тексту позову стверджував, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки з дня виникнення права вимоги стягувача до позичальника минуло більше трьох років, розмір заборгованості за кредитним договором не є безспірним, враховуючи, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2014р. по справі №204/8787/2013-ц, яке набрало законної сили 06.01.2015р., було достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р. в сумі 66 013,55 дол. США, що за офіційним курсом НЮУ складає 527 646,31 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту. Також позивач посилався на те, що в тексті оскаржуваного виконавчого напису відсутні складові, з яких складається сума заборгованості - 1 629 724грн. 59коп. Отже, оскільки при зверненні до суду з позовом про дострокове стягнення залишку суми заборгованості, первісний кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів та порядку сплати відсотків, після зміни строку повернення кредиту він втратив право на нарахування відсотків за ставкою визначеною в договорі, а тому заборгованість, яка стягується у виконавчому напису за період з 01.06.2018р. по 31.05.2021р. не може вважатися безспірною, та подані стягувачем для вчинення виконавчого напису документи, не підтверджували її безспірність. З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який було вчинено 15.06.2021р. приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О., зареєстрований в реєстрі за №1246, а також вирішити питання про стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат. 03.02.2022р. на виконання ухвали суду від 26.01.2022р. від приватного нотаріуса Дніпровського МНО Рички Ю.О. до суду надійшли копії документів, які були надані ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" для вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості (а.с. № 64-95). Крім того, в наданих разом з документами письмових поясненнях, приватний нотаріус просила справу розглядати без її участі та повідомила, що стягувачем разом з заявою про вчинення виконавчого напису було надано повний пакет документів визначений у переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, а в свою чергу нотаріус не зобов`язаний запитувати та одержувати додаткові документи на підтвердження безспірності заборгованості (а.с.№63-95). 17.02.2022р. від відповідача ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позов за підписом директора Старовойтова Є.В., в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та посилався на те, що 29.04.2020р. між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Фінрайт" було укладено договір №GL3N217214 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ "Надра" відступило ТОВ "ФК "Фінрайт" право вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р., у тому числі за договорами забезпечення. 12.05.2020р. між ТОВ "ФК "Фінрайт" та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого "ФК "Фінрайт" відступило ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" право вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р., у тому числі за договорами забезпечення. ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" на адресу позивача було направлено повідомлення, разом з усіма необхідними документами, в якому новий кредитор проінформував позивача про укладення договорів про відступлення права вимоги та висунув вимогу про дострокове погашення заборгованості у тридцятиденний строк, проте, позивач, отримавши повідомлення, вимоги кредитора не виконав. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти у добровільному порядку не повернуті, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав шляхом вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості. Позивачем не надано жодних розрахунків, які б підтверджували спірність оспорюваного виконавчого напису, факти, які підтверджують відсутності боргу, або невідповідність суми боргу, яка вказана в написі. Стягувачем для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р., в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису, та які підтверджують наявність правовідносин між стягувачем та боржником та розмір заборгованості. В свою чергу, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, а тому відповідач вважає, що виконавчий напис є цілком правомірним, доводи позивача є нікчемними, нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства (а.с.№97-117). Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. не скористався правом в порядку ст. 181 ЦПК України на надання суду письмових пояснень щодо предмету позову та доказів на їх обґрунтування. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам позивача, запереченням відповідача у сукупності з положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 18.06.2007р. між ВАТ КБ "Надра" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра") та [PERSON] був укладений кредитний договір №8/2007/840-К/1083-Н, згідно з умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 40 000 дол. США зі сплатою процентів в розмірі 12,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10.06.2027р. (а.с. №75-76). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-Н, 18.06.2007р. сторони уклали договір іпотеки №1083-Н/1, згідно з яким [PERSON] надав в іпотеку належний йому житловий будинок (а.с. №65-66). 29.04.2020р. між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Фінрайт" було укладено договір №GL3N217214 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ "Надра" відступило ТОВ "ФК "Фінрайт" право вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р., у тому числі за договорами забезпечення (а.с. №81-82). 12.05.2020р. між ТОВ "ФК " Фінрайт" та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" було укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N217214, відповідно до якого "ФК "Фінрайт" відступило ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" право вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-11 від 18.06.2007р., у тому числі за договорами забезпечення (а.с. №77-78). Згідно п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.516 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 15.06.2021р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №1246, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-Н 18.06.2007р., укладеного між ПАТ КБ "Надра" та [PERSON] у розмірі 1 629 724 грн.59коп. У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 01.06.2018р. по 31.05.2021р. (а.с. №67). Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012р. За № 282/20595 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 (в редакції від 12.06.2015р.) Для одержання виконавчого напису на іпотечних договорах, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. В матеріалах нотаріальної справи (а.с. № 64-95) відсутні належні письмові докази, що стягувачем ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" для вчинення виконавчого напису було надано приватному нотаріусу засвідчену виписку з особового рахунку боржника, як того вимагає Перелік, що дозволяло б перевірити правильність розміру заборгованості та її безспірність, а наданий стягувачем документ, найменований, як "виписка з рахунку боржника", в якому вказано лише загальний розмір заборгованості за кредитним договором 1 629 724 грн.59коп., без зазначення складових заборгованості та періоду нарахування, не є первинним документом у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а тому не дозволяє перевірити правильність такого розрахунку, розмір заборгованості та її безспірність, на що нотаріус, вчиняючи оспорюваний напис, уваги не звернув. Так, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2014р. у справі 204/8787/2013-ц було задоволено вимоги ПАТ КБ "Надра" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007р. та стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість станом на 04.10.2013р. у розмірі 66 013,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 527 646,31 грн., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 39 108,36 дол.США, що за офіційним курсом НБУ складає 312 593,12грн.; заборгованість за процентами - 19 950,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 159 462,11 грн.; пеня - 2 954,97 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 23 619,08 грн.; штрафи - 4 000 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 31 972 грн. Отже, звернувшись в 2013 році з позовом до позичальника та поручителя про дострокове стягнення залишку суми заборгованості, в тому числі по тілу кредиту, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України такими діями на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а тому в подальшому втратив право здійснювати нарахування відсотків за користування кредитом за ставкою визначеною в договорі і у даному випадку права і інтереси кредитора у правовідносинах забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018р. у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018р. у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 05.12.2019р. у справі № 205/5456/16-ц (провадження № 61-32720св18). У постанові від 08.11.2019р. №127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду також дійшла правового висновку що у випадку, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За вказаних обставин, враховуючи встановленні в рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2014р. у справі 204/8787/2013-ц обставини та те, що ПАТ КБ "Надра" (первісний кредитор за договором) після зміни умов основного зобов`язання та встановлення нового строку повернення кредиту, втратив право нараховувати позичальнику [PERSON] відсотки та неустойку за ставкою визначеною в кредитному договорі № 8/2007/840-К/1083-Н від 18.06.2007р., нарахована новим кредитором ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" (стягувачем за виконавчим написом) заборгованість за договором кредиту, яка визначена у виконавчому написі, не може вважатися безспірною, оскільки не підтверджена належними письмовими доказами, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, враховуючи зміну терміну виконання основного зобов`язання за кредитним договором, стягувачем пропущено трирічний строк звернення до приватного нотаріуса із заявою для вчинення виконавчого напису визначений ст.88 Закону України "Про нотаріат". Підводячи підсумок викладеному, суд вважає, що при розгляді справи позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису №1246 від 15.06.2021р. таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 488 грн. 60 коп. (992грн.40коп. - оплата судового збору за подачу позову та 496 грн.20коп. - за подачу клопотання про забезпечення позову) (а.с.№ 1, 23). На підставі викладеного,

Outcome: approved