Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 20 лютого 1990 року, видане на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 305 від 11.12.1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» на ім`я [PERSON] в частині віднесення жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , до суспільної групи - «колгоспний двір», оскільки голова двору [PERSON] не був членом колгоспу і не працював у колгоспі, а тому домогосподарство, що знаходиться у [ADDRESS] , не може відноситися до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Крім того, просить визнати за нею право власності на майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність визначення часток майна, що підлягає успадкуванню після смерті [PERSON] . У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області Гордєєва Людмила Іванівна у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 лютого 1990 року, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної ради Тернопільської області, вбачається, що цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, що складається з 3-х членів, головою якого є [PERSON] . Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради № 305 від 11 грудня 1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки». Згідно з випискою з погосподарських книг станом на 15 квітня 1991 року, а також на 1989 та 2003 роки, домогосподарство у [ADDRESS] (теперішня [ADDRESS] , належало до суспільної групи господарств - колгоспні двори і головою двору був [PERSON] , [INFO] . Членами двору зазначені: дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Із копії трудової книжки від 21 січня 1971 року, виданої [PERSON] вбачається, що він з 1965 року і до виходу на пенсію працював на Хоростківському цукровому заводі «Комсомолець», а пізніше на Чортківському цукровому заводі на різних посадах (тракториста, робочого, інженера - діагноста, слюсара - тракториста, слюсара, тракториста, машиніста, слюсара - ремонтника). Зазначене свідчить про те, що [PERSON] в колгоспі ніколи не працював і не був його членом, а тому його домогосподарство помилково віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року. Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року. Так, згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15. Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Отже, виходячи зі змісту Вказівок № 5-24/26 від 12 травня 1985 року, Вказівок № 69 від 25 травня 1990 року, та враховуючи, що голова двору [PERSON] не був членом колгоспу і не працював у колгоспі, а тому домогосподарство, що знаходиться у [ADDRESS] , не може відноситися до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Враховуючи наведене, позовна вимога [PERSON] про визнання вказаного свідоцтва про право власності частково недійсним підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , то слід зазначити наступне [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . День його смерті є часом відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0298 га, що знаходиться на території Довгенської сільської ради, кадастровий номер 6125082700:01:002:0116. До дня смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним проживали та були зареєстровані дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , що підтверджується довідками Теребовлянської міської ради №09 - 04 - 13/138 від 08.07.2020 року, №09 - 04/13/10 від 17.01.2022 року. 13 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадкового майна, який посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. від 13.01.2021 року по реєстру за № 23, згідно з яким дочка померлого [PERSON] спадкує житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , а [PERSON] спадкує зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0298 га . Постановою приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Тернопільської області Гордєєвої Людмили Іванівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.01.2021 року № 16/02 - 31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] у зв`язку із невизначенням частки майна, що підлягає супадкуванню після смерті [PERSON] на належний йому житловий будинок. Згідно із ст. 529 ЦК УРСР дружина померлого [PERSON] подала заяву про небажання спадкувати майно за законом. Відповідно до висновку про вартість майна, вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 169400 грн. Судові витрати позивач просить покласти на неї за її згодою. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved