Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом, мотивуючи тим, що 29 квітня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу марки та моделі «Opel Zafira», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «ВАЗ 21134», державний номерний знак [NUMBER] та «ГАЗ 2705-14» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови суду від 07 червня 2021 року винною особою у ДТП за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП визнано відповідача [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу «ГАЗ 2705-14» державний номерний знак [NUMBER] застрахована у приватного акціонерного товариства ««ПРОСТО-страхування» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/1051366 від 25 листопада 2020 року. Власнику пошкодженого транспортного засобу «Opel Zafira», державний номерний знак [NUMBER] виплачено страхове відшкодування в розмірі 60 285 грн. 29 коп. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. В судові засідання представник позивача не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через електронну пошту подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток за місцем його реєстрації. У строк встановлений судом відповідача відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з постанови судді Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2021 року по справі № 344/7197/21, 29 квітня 2021 року о 17 год. 36 хв. водій [PERSON] в м. Івано-Франківську, по вул. Хіміків, керував транспортним засобом марки «ГАЗ 2705-14», державний номерний знак [NUMBER] в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України, а також керуючи транспортним засобом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки\~ «Opel Zafira», державний номерний знак [NUMBER] , який в свою чергу здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 21134», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, чим порушив п.п. 2.3.б), 12.1., 13.1. ПДР України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру [NUMBER] власником автомобіля марки та моделі «Opel Zafira», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу «ГАЗ 2705-14» державний номерний знак [NUMBER] застрахована у приватного акціонерного товариства ««ПРОСТО-страхування» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/1051366 від 25 листопада 2020 року. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно звіту-консультації № 178.21Е SOS_-210623-224080 автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Opel Zafira» державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 65 579 грн. 26 коп. 23 червня 2021 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Сторони погодили суму страхового відшкодування в розмірі 60 285 грн. 29 коп., що підтверджується копією страхового акту № 152222 від 12 серпня 2021 року. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 60 285 грн. 29 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 14420 від 13 серпня 2021 року. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом підпункту «а» пункту 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик\~ після\~ виплати\~ страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника\~\~\~ або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо\~ він\~ керував транспортним засобом у\~ стані алкогольного,\~ наркотичного\~ чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, оскільки останній спричинив дорожньо-транспортну пригоду перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України,\~ з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою суду від 07 червня 2021 року, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 60 285 грн. 29 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що сума виплаченого страхування є завищеною. Правом клопотати перед судом про проведення експертизи вартості матеріального збитку відповідач не скористався. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом з тим ч. 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до позовної заяви долучено попередній розрахунок судових витрат. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано квитанцію на суму 113 000 грн., в яку включено суму 5000 гривень згідно реєстру, який є додатком до Договору про надання правничої допомоги, отже вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1191, 1192 ЦК України,

Outcome: approved