Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Фінансова компанія "Аланд" з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем за реєстровим №2489. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що приватний нотаріус, під час вчинення виконавчого напису, не перевірив чи є безспірною заборгованість, чим грубо порушив приписи\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є безумовною підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач\~\~ [PERSON] та його представник адвокат Мороченець Я.І., будучи належним чином повідомленими, не з`явилися, проте представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за їх відстуності, позовні вимоги підтримують повністю та просить задовольнити позовні вимоги в повномуобсязі. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія "Аланд", будучи належним чином повідомленим, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про причини неявки не повідомило, відзив на позов не подало. Зважаючи на те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду, суд, на підставі\~ст.280 ЦПК України,\~ухвалив про заочний розгляд справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Ю.А., будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомила. Дослідивши позовну заяву, а також інші докази у справі, судом встановлено наступне. 20 січня 2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2489, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №С10.120.13043 від 23 січня 2017 року, укладеним із ТОВ «Фінансова компанія "Аланд". Згідно з виконавчим написом, стягнення заборгованості проводиться за період з 04 грудня 2020 року до 11 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 31 801,33 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10 000,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відстокам за користування кредитом становить - 21 801,33 грн. За змістом положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення виконавчих написів передбачені також п.3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18\~ЦК України, ст. ст.50, 87, 88\~закону «Про нотаріат»,\~захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.08.2019 року у справі № 569/8884/17. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.09.2019 року у справі № 357/12818/17, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Також у пункті 53 Постанови Верховного Суду від 10 листопада 2021\~року в справі №758/14854/20 зазначено, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Зважаючи на те, що до суду не подано доказів надіслання відповідачем позивачу письмової вимоги про усунення порушень, тобто не подано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, суд доходить висновку, що вказана у виконавчому написі заборгованість в цілому не є безспірною. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавчий напис був виданий неправомірно, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved