Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надало відповідачам послуги з централізованого опалення, але вони неналежно виконують свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , а саме: за період з 01.11.2013 по 12.01.2020 в розмірі 13794,50 грн. з обох відповідачів, а за період з 13.01.2020 по 31.10.2021 в розмірі 5855,74 грн. - з [PERSON] , що з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних становить загальну суму 27566,14 грн. Також просить стягнути сплачений судовий збір 2270,00 грн. Процесуальні дії у справі. 16.12.2021 позовна заява надійшла до суду. 29.12.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 11.01.2022 позовна заява залишена без руху для уточнення відповідачів. 31.01.2022 надійшла уточнена позовна заява. 03.02.2022 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від сторін не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою до 13.01.2020 року, тому вони є споживачами послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги не здійснюють. З рахуванням тієї обставини, що відповідач [PERSON] знятий з реєстрації за вказаною адресою з 13.01.2020, позивач надав два розрахунку боргу, згідно з якими сума заборгованості за період з 01.11.2013 по 12.01.2020 становить 13794,50 грн., інфляційні втрати - 5488,85 грн., 3 % річних - 1651,51 грн.; сума заборгованості за період з 13.01.2020 по 31.10.2021 становить 5855,74 грн., інфляційні втрати - 421,28 грн., 3 % річних - 354,26 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір наданих позивачем розрахунків відповідачами не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачі не виконують належним чином покладені законом обов`язки з утримання житла, оплату за надані житлово-комунальні послуги здійснюють не в повному обсязі, своїми неправомірними діями завдали позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості в вищезазначеному розмірі, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, з врахуванням зазначених позивачем періодів. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у загальній сумі 2270,00 грн., у розмірі, пропорційному розміру заборгованості кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved