Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

23.02.2022 року заявник [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В якій просить встановити факт належності громадянину йому [PERSON] , [INFO] , жителю с. Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області диплому про навчання серії [NUMBER] виданого 28 липня 1980 року на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що він [PERSON] народився [INFO] в с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області. Досягнувши пенсійного віку він звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області з приводу призначення йому пенсії, однак в його документах були виявлені помилки, через які не має змоги оформити пенсію. Зазначив, що в дипломі від 28.07.1980 року [NUMBER] по батькові « [PERSON] » не співпадає з даними паспорту, де вказано по батькові « [PERSON] », що слугує підставою для відмови у включенні при призначенні пенсії періоду навчання в період з 01.09.1977 року по 01.07.1980 року, де ним після закінчення навчання було отримано диплом про навчання серії [NUMBER] виданий 28.07.1980 року. Вважає, що причиною неправильного написання його по батькові є неправильне переведення його прізвища з російської на українську мову. Враховуючи вище викладене, просить суд задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючих документів. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити у його відсутності. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його та заявника відсутності, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області управління обслуговування громадян відділ обслуговування громадян № 2 (Сервісний центр) зазначається про те, що згідно з наданими документами страховий стаж [PERSON] становить 22 роки 11 місяців та з огляду на викладене, заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 01.07.1980, оскільки в дипломі від 28.07.1980 [NUMBER] по батькові « [PERSON] » не співпадає з даними паспорта, в якому заявник значиться « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] від 19.12.1996 року заявник правильно значиться як [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] заявник значиться як « [PERSON] . - російською мовою» (а.с.5). Також згідно матеріалів справи, військовий квиток серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] (російською мовою). Матеріали справи також містять копію трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана на [PERSON] . Отже, як встановлено судом, до страхового стажу заявника не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 01.07.1980, оскільки в дипломі від 28.07.1980 [NUMBER] по батькові « [PERSON] » не співпадає з даними, так як в паспорті значиться « [PERSON] » та інших наданих суду документах, а тому заявник і просить встановити вказаний факт. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, судом встановлено, що заявнику відмовлено в призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки до страхового стажу [PERSON] не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 01.07.1980, так як в дипломі від 28.07.1980 [NUMBER] значиться по батькові « [PERSON] », що не співпадає з даними заявника, оскільки як встановлено судом, в паспорті вірно зазначено « [PERSON] », а тому така обставина перешкоджає [PERSON] у оформленні пенсії, оскільки метою встановлення факту, що має юридичне значення є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення. Іншого порядку та можливості встановити факт належності заявнику вище вказаних архівних довідок крім звернення до суду в заявника немає. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості отримання заявником пенсії, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved