Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 05.12.1988 р. виконавчим комітетом Біляївської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Біляївської міської ради народних депутатів № 105 від 24.11.1988 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулась до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на житло, однак їй було відмовлено у державній реєстрації, оскільки були виявленні розбіжності в написанні прізвища заявниці, в паспорті, де зазначено - « [PERSON] » та у свідоцтві про право власності зазначено « [PERSON] ». Дана помилка не дозволяє заявниці реалізувати її права, як власника житла, тому заявниця звернулась до суду з відповідною заявою. Заявник в\~судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягає (а.с. 27). Представник заінтересованої особи Біляївської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення заяви, просить справу розглянути за його відсутності (а.с. 24). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Біляївської міської ради народних депутатів № 105 від 24.11.1988 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок від 05.12.1998 року (а.с. 6). Звернувшись до ЦНАП (орган надання адміністративних послуг Біляївської міської ради) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обмежень [PERSON] рішенням № 62563485 від 24.12.2021 року було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки документи, надані для проведення державної реєстрації прав, не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчуть. Свідоцтво від 05.12.1988 р. видано на ім`я « [PERSON] », а згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 01.11.1980 року заявник має прізвище « [PERSON] » (а.с. 20). Зазначені розбіжності у написані прізвища заявниці, не дозволяють реалізувати її майнові права. Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 05.12.1988 року видано на ім`я [PERSON] (а.с. 6). Зміна прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулось 01.11.1980 року при реєстрації шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Дошлюбне прізвище заявниці - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 13.06.1961 року (а.с. 8). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 30.07.1996 року, прізвище заявниці « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно наказу № 4/а від 13.09.2021 року управління містобудування, землевпорядкування та комунального майна Біляївської міської ради було присвоєно нову адресу житловому будинку, який належить саме [PERSON] (а.с. 10). Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що розбіжність в зазначенні прізвища заявниці є формальним, та пов`язане із зміною паспорту заявниці на новий вже після видачі їй свідоцтва про право власності, що прослідковується у досліджених документах. Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документа необхідно заявнику для державної реєстрації права власності на житловий будинок. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Правова позиція, яка містяться в п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, вказує на те, що суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, так як від нього залежить реалізація її майнових прав, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved