Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 804 про склад сім`ї, виданої Ремонтним житлово-комунальним підприємством № 1 від 20.10.2021 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та колишній зять [PERSON] , відповідач у справі. Позивач вказує, що її дочка [PERSON] , згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області, розлучена з [PERSON] з 17.01.2018 року. З того часу вони разом не проживають і, відповідно, [PERSON] не проживає у вищевказаному житловому приміщенні понад один рік. Відповідач не проживає та не сплачує комунальні платежі по утриманню житла, участі в таких сплатах не бере, особистих речей в квартирі не має. На неодноразові прохання знятися з реєстрації добровільно - відповідач не реагує. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.01.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання попередньо подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91400350 від 07.07.2017 року. У вказаній квартирі з 26.11.2014 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями аркушів будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] не проживає понад чотири роки, що фактично визнав відповідач, подавши заяву про визнання позову. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За викладених вище обставин та зважаючи на вказані норми закону, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад строки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача у квартирі позивача перешкоджає їй вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Таким чином суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом. Суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] понад встановлені строки повністю доведений, а тому останнього слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved