Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

13.12.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтував так. Між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Міжгірському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 47. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду. У сторін від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [PERSON] . Діти сторін залишилися проживати з позивачем. За виконавчим листом виданим Міжгірським районним судом Закарпатської області відповідачка на користь позивача зобов`язана сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі твердої грошової суми по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01.10.2019 і до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивач вказав, що позивачка своїх обов`язків по утриманню дитини не виконує, платежі своєчасно не здійснює, в результаті чого станом на 26.11.2021 року перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 24634,06 грн, що підтверджує розрахунком заборгованості № 10038/195-38 від 26.11.2021. Позивач покликається на вимоги ст. 196 СК України, та просить суд стягнути з відповідачки на його користь пеню в сумі 21634,06 грн, відповідно до розрахунку доданого ним до позову. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.12.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили. Відповідачка [PERSON] ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позов [PERSON] з додатками отримали безпосередньо в приміщенні Міжгірського районного суду Закарпатської області 07.02.2022. Цього ж дня відповідачка подала до суду відзив, який обгрунтувала так. Заявлений [PERSON] позов до неї про стягнення пені вона не визнає, вважає такий належно необгрунтованим та такий, що не підтверджений належними доказами у справі. Позивачем не додано рішення суду за яким проводиться стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Вважає, що розрахунок пені позивачем проведено невірно, такий не відповідає наявній заборгованості із сплати аліментів. За цих підстав просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. А також під час розгляду справи відповідачка просить, врахувати її важке матеріальне становище та в разі задоволення позову [PERSON] звільнити її від сплати судового збору. 02.03.2022 позивач [PERSON] подав суду відповідь (заперечення) на відзив на позов в якому просить задовольнити заявлений ним позов в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідачка [PERSON] 04.03.2022 отримала в приміщенні Міжгірського районного суду Закарпатської області копію відповіді на відзив на позов, яка подано до суду позивачем. Відповідачка протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив заперечення на відповідь суду не подала. Строк для подання до суду заперечення на відзив сплив 10.03.2022. Клопотання про надання додаткового строку для виконання цієї процесуальної дії від імені відповідачки до суду не надходив. Оцінивши зміст позовних вимог, подані в справу докази стороною позивача на ствердження обставин наведених у позові, доводи та позицію відповідачки, суд дійшов такого висновку. Позивачем на ствердження обставин наведених у позові подано суду такі докази - копії документів, без належного їх посвідчення відповідно до вимог ст.95 ЦПК УКраїни, а саме: - розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 17.02.2021 по 01.10.2021, сума пені становить 36266,07 грн; - Акт обстеження умов проживання від 09.03.2021 сім`ї [PERSON] ; - Постанову про відкриття виконавчого провадження, яка є нечетабельною із за поганої якості ксерокопії; - супровідний лист Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.11.2021 про надсилання копії Міжгірського районного суду Закарпатської області рішення від 15.11.2021, справа № 302/906/21, сторонам по справі ; - рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.11.2021, справа № 302/906/21, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі твердої грошової суми 2000 грн; - розрахунок заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 302/165/21 від 22.03.2021 Міжгірського районного суду, за період з 17.02.2021 по жовтень 2021, згідно якого заборгованість станом на 26.11.2021 року складає - 21634,06 грн. - паспорт громадянина України та ІПН на ім`я [PERSON] . підлягаючими задоволенню. Відповідачка заявлений позов заперечила, надала суду докази тільки щодо підтвердження важкості її майнового стану: відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03.02.2022, Акт-обстеження матеріально-побутових умов від 02.02.2022; довідку про склад сім`ї, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № довідки 300659959. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. На підставі вищенаведеного суд не бере до розгляду докази подані позивачем суду, які не містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: копію супровідного листа Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.11.2021 по справі № 302/906/21; копію рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.11.2021, справа № 302/906/21, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі твердої грошової суми 2000 грн; Акт обстеження умов проживання від 09.03.2021 сім`ї [PERSON] (позивача); постанову про відкриття виконавчого провадження, яка є нечетабельною із-за поганої якості ксерокопії. За цих підстав суд бере до розгляду та досліджує (надає оцінку) тільки такі докази, які стосуються предмету доказування за позовом [PERSON] : розрахунок заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 302/165/21 від 22.03.2021 Міжгірського районного суду сформованого державним виконавцем відділу Діана Тичкою 26.11.2021; розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. З розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 302/165/21 від 22.03.2021 Міжгірського районного суду Закарпатської області сформованого державним виконавцем відділу Діана Тичкою 26.11.2021 № 10038/195-38, вбачається, що згідно виконавчого листа № 302/165/21 від 22.03.2021 Міжгірського районного суду Закарпатської області збільшено розмір аліментів на утримання дітей, визначені рішенням Закарпатського апеляційного суду по справі № 302/1197/19. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в розмірі твердої грошової суми по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % чинного до застосування у відповідний період прожикового мінімуму на дитину відповідного віку з 16.02.2021 року. За цим розрахунком у [PERSON] , [INFO] , наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 26.11.2021 складає 21634,06 грн. Зокрема, позивачка має заборгованість зі сплати аліментів за : лютий в розмірі 1714,20 грн ( з 17.02.2021 по 01.03.2021), за березень 4000 грн; квітень 4000 грн; травень 4000 грн, червень 3133,22 грн, липень 2000 грн, серпень 1053,48 грн, вересень 2000 грн, жовтень 2000 грн. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду України від 03.04.2019 року, справа №333/6020/16-ц, провадження №14-616цс18, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 % Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць із дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), яка відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. З розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання боргові періоди, який надано суду позивачем [PERSON] вбачається, що пеня за прострочення сплати аліментів позивачем обрахована не правильно, всупереч вимогам встановленим ст. 196 СК України. Зокрема, під час обрахунку пені позивачем застосовано облікову ставку НБУ та розрахункову ставку (% у рік) 365. Суд вважає, що розмір пені на заборгованість зі сплати аліментів необхідно розраховувати наступним чином: - з 17 лютого 2021 року нараховані аліменти становлять 1714,20 грн.х0,01 (1%) х288 днів (з 17.02.2021 року по 01.12.2021 року)= 4936, 32 грн., але з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, становить 1714,20 грн. - березень 2021 року нараховані аліменти становлять 4000 грн.х0,01 (1%)х276 днів (з 01.03.2021 року по 01.12.2021 року)=11040грн., але з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, становить 4000 грн. - квітень 2021 року нараховані аліменти становлять 4000 грн.х0,01 (1%)х245 днів (з 01.04.2021 року по 01.12.2021 року)=9800грн., але з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, становить 4000 грн., - травень 2021 року нараховані аліменти становлять 4000 грн.х0,01 (1%)х215 днів (з 01.05.2021 року по 01.12.2021 року)=8600грн., але з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, становить 4000 грн., - червень 2021 року нараховані аліменти становлять 3133,22 грн.х0,01 (1%)х184 днів (з 01.06.2021 року по 01.12.2021 року)=5764,72грн., але з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, становить 3133,22 грн., - липень 2021 року нараховані аліменти становлять 2000 грн.х0,01 (1%)х154 днів (з 01.07.2021 року по 01.12.2021 року)=3080 грн, але з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, становить 2000 грн, - серпень 2021 року нараховані аліменти становлять 1053,48 грн.х0,01 (1%)х123 днів (з 01.08.2021 року по 01.12.2021 року)=1295,19грн., але з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, становить 1053,48 грн., - вересень 2021 року нараховані аліменти становлять 2000 грн.х0,01 (1%)х92 днів (з 01.09.2021 року по 01.12.2021 року)=1840 грн, - жовтень 2021 року нараховані аліменти становлять 2000 грн.х0,01 (1%)х62 днів (з 01.10.2021 року по 01.12.2021 року)=1240 грн, Загальна сума неустойки (пені) з 17.02.2021 по 01.12.2021 становить 22980,90 грн. (1714,20 грн + 4000 грн. + 4000 грн. +4000 грн. + 3133,22 грн.+ 2000 грн + 1053,48 грн + 1840 грн + 1240 грн). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно доказів наданих відповідачкою щодо її майнового та сімейного стану, а саме відомосте з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 03.02.2022, Акту-обстеження матеріально-побутових умов від 02.02.2022; довідки про склад сім`ї, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідачка [PERSON] не має жодних офіційних доходів, не має власного нерухомого майна (житла), матеріально-побутові умови проживання відповідачки складні та скрутні, така ніде не працює. Відповідачка проживає одна. Отже, доводи відповідачки зазначені нею у відзиві щодо важкості її матеріального становища знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді. Натомість її обгрунтування щодо невідповідності наявної заборгованості зі сплати аліментів спростовані довідкою державного виконавця від 26.11.2021, при цьому розмір заборгованості зі сплати аліментів за цією довідкою відповідачкою у встановленому законом порядку не оскаржений. А тому, цей доказ за клопотанням відповідача суд не відхилив, а розглянув та обрахував відповідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України, загальна суму неустойки (пені) з 17.02.2021 по 01.12.2021, яка становить 22980,90 грн. Однак, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає неустойка (пеня) за несплату аліментів по виконавчому листу № 302/165/21 від 22.03.2021 в розмірі 50 % від наявної загальної неустойки (пені) 22980,90 грн, що становить грошову суму 11490,45 грн. враховуючи, матеріальний стан відповідачки та згідно ч.2 ст.196 СК України. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. Позивачем цей судовий збір сплачено помилково. Зокрема, позивач на підставі статті 5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір" має пільгу щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, ставка судового збору за позовом позивача становила станом на час звернення ним з цим позовом до суду 908 грн. Отже, за цих підстав позивачу слід повернути з державного бюджету грошову суму 2270 грн, як помилково сплачений судовий збір, відповідно ч.2 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір". З відповідачки на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в сумі 908 грн. Позивачкою заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з важким матеріальним становищем. Клопотання відповідачки підтверджено належними доказами, а тому підлягає до задоволення, відповідно до вимог ч.2, ч.1 п.1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", ст. 136 ЦПК України.

Outcome: partial