Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-24 00:00:00

10.12.2021 директор Державного підприємства "Боринське лісове господарство" Ільницький М.М. подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , третя особа Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача в користь Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області 3048,00 грн шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані наступними підставами та доводами. Так, 03.07.2021 майстром лісу Верхньовисоцького лісництва Державного підприємства "Боринське лісове господарство" Ляхом М.В. в лісовому масиві виділу № 44 кварталу № 18 обходу № 3 виявлено [PERSON] , який вчинив самовільну рубку п`яти сироростучих дерев породи смерека, діаметрами пнів 27, 27, 26, 39, 38 см, загальною кубатурою 2,85 м?, чим заподіяв лісовому господарству шкоду в розмірі 30480,25 грн. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 13.07.2021 ухвалено постанову, згідно з якою на відповідача накладено штраф у розмірі 510,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП. Відповідач сплатив штраф в дохід держави, однак добровільно заподіяну шкоду не відшкодував. Позивач просить\~стягнути з\~відповідача в користь Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області 30480 грн. відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, та судові витрати у справі в сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28.01.2022 представник позивача директор Державного підприємства "Боринське лісове господарство" Ільницький М.М. подав через канцелярію суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 3048 грн. Розгляд справи просив здійсними за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. 04.02.2021 подав заяву, в якій визнав позов з урахуванням зменшених позовних вимог, а саме на суму шкоди 3048 грн. Просив справу розглянути без його участі, судовий збір не стягнувати з нього, оскільки він є інвалідом другої групи. Представник третьої особи Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Шкітак М.М. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Враховуючи те, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд проводить розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних матеріалів. Водночас, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу тезнічними засобами не здійснюється Дослідивши матеріали справи у їх взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як видно з копії протоколу про адміністративне правопорушення № 2/1 від 03.07.2021, який складено лісничим Верхньовисоцького лісництва Демком В.М. Державного підприємства "Боринське лісове господарство", 03.07.2021 о 09 год. 30 хв. у Верхньовисоцькому лісництві, в обході № 3 кварталі № 18 виділі № 44 було виявлено [PERSON] при вчиненні самовільної рубку п`яти сироростучих дерев породи смерека, діаметрами пнів 27, 27, 26, 39, 38 см, загальною кубатурою 2,85 м?, що є порушенням ст. 65 КУпАП. За наслідками розгляду цього протоколу про адміністративне правопорушення, 13.07.2021 винесено постанову про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн, який відповідач сплатив, що не заперечили сторони в справі. Неправомірними діями [PERSON] , а саме самовільною порубкою дерев, було завдано шкоди лісовому господарству на суму 30 480,25 грн. Розрахунок завданої шкоди здійснено з урахуванням Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 (зі змінами) та підтверджено копіями польової перелікової відомості, розрахунком шкоди. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди. Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм закону. Відповідно до положень ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 2 ст. 24 ЛК України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Пунктом 1 частини першої статті 105 ЛК України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Суд встановив,\~що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП доведена постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.07.2021 №2/1, яка набрала законної сили. Протиправними діями [PERSON] внаслідок вчинення порушення лісового законодавства відповідачу заподіяно майнову шкоду в розмірі 30\~480,25\~грн. і між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою є причинний зв`язок, що доведено позивачем та в свою чергу не спростовано відповідачем у справі. Відтак, у відповідача виник обов`язок відшкодувати завдану шкоду. Водночас, позивач просить стягнути з відповідача лише 3048,00 грн завданої шкоди, про що подав заяву про зменшення позовних вимог. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, з урахуванням встановлених судом обставин справи, обов`язку особи, неправомірними діями якої завдано майнової шкоди відшкодувати таку в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в межах заявлених позивачем вимог. При цьому, відповідно до вимог п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, шкода завдана порушенням вимог природоохоронного законодавства в розмірі 3048 грн підлягає стягненню та зарахуванню на відповідний казначейський рахунок Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області на адміністративній території якої скоєно адміністративне правопорушення. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як роз`яснено в абз. 2 п. 35 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вказане вище положення ч. 6 ст. 141 стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, тому в силу положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з нього судового збору, сплаченого позивачем, а тому такий компенсуються за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved