Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Представник позивача - адвокат Шкребтієнко О.І., діючи на підставі договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 в інтересах ТОВ "Фінфорс", звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором 235317-А від 31.03.2018 в розмірі 10900,80 грн, із яких: 4500,0 грн - тіло кредиту, 1675,80 грн- нараховані проценти, 4725 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пенями). Також представник позивача просить стягнути з відповідачки на користьТОВ "Фінфорс" 2270 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9450 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31 березня 2018 року між ТОВ «СС Лоун» та\~\~ [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ „СС Лоун було укладено електронний кредитний договір «235317-А», за умовами якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 4500,0 грн строком з 31 березня 2018 року по 27 квітня 2018 року, зі сплатою відсотків в розмірі 1,33 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ « СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки.\~ Надалі, [PERSON] уклала з ТОВ „СС ЛОУН тринадцять додакових угод до вказаного кредитного договору, в результаті чого строк коритування кредитом був продовжений до 21.06.2018. Станом на 21.06.2018 [PERSON] \~свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів виконала частково, а саме сплатила 3291,75 грн в погашення нарахованих відсотків та 3\~375,0 грн заборгованості за штрафними санкціями. 27 вересня 2018 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» було укладено Договір факторингу № 40071779-5, у відповідності до умов якого ТОВ «СС ЛОУН» відступило ТОВ «Фінфорс» право грошової вимоги, право на одержання яких належить ТОВ «СС ЛОУН». Станом на 27 вересня 2018 року заборгованість відповідачки перед ТОВ «Фінфорс» складає 10900,80 грн, із яких: 4500 грн - тіло кредиту, 1675,80 грн - нараховані проценти, 4725,0 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня). У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з\~\~відповідачки\~\~\~заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове\~засідання\~не з`явилась про дату, час\~і місце\~ судового розгляду\~ повідомлена \~належним чином\~за адресою її місця реєстрації.\~За відомостями Городнянської міської ради Чернігівської області відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.108). Судову повістку про виклик в судове засідання відповідачка отримала особисто (а.с.114). 17.01.2022 до суду надійшов відзив відповідачки на позовну заяву, за змістом якого відповідачка просить розглянути справу за її відсутності, заявлені до неї позовні вимоги не визнає. Заперечення проти позову обгрунтовує тим, що, на її думку, позовні вимоги є недоведеними належними та допустимими доказами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні 31 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальності «СС ЛОУН » та [PERSON] , зареєстрованою [ADDRESS] було укладено електронний кредитний договір «235317-А» (а.с.35-40). Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 0906-1 від 09.06.2017 (а.с.14-23). За умовами кредитного договору розмір кредиту становить 4500 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 2.1.2. кредитного договору строк кредиту з 31 березня 2018 року по 27 квітня 2018 року включно. Згідно з п.2.1.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,33 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 478,8 %. ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором та надало їй кредит в сумі 4500 грн. 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] неодноразово укладала з ТОВ „СС ЛОУН додакові угоди до кредитного договору «235317-А», в результаті чого строк користування кредитом було продовжено до 21 червня 2018 року. (а.с.42-67) Відповідно до договору факторингу № 40071779-5 від 27 вересня 2018 року ТОВ «СС ЛОУН» відступило ТОВ «Фінфорс» право вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором «235317-А» від 31 березня 2018 року (а.с.78-81). Згідно з довідкою ТОВ «Фінфорс» від 16 вересня 2021 року [PERSON] має заборгованість на загальну суму 10900 (десять тисяч дев`ятсот) гривень 80 копійок, з яких : 4500,0 грн - тіло кредиту, 1675,80 грн - нараховані проценти, 4725,0 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пенею). (а.с.83) За змістом ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Нормами ч. 4, 6\~ст.11\~цього Закону передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст.11 цього Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12\~цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СС ЛОУН» в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Норми ст.629 ЦК України вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка отримала у позику в ТОВ «СС ЛОУН», яке відступило своє право вимоги позивачу, у сумі 10900,80 грн, які зобов`язана була повернути до до 21 червня 2018 року включно, однак свої зобов`язання не виконала. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором між нею та ТОВ «СС ЛОУН» в установлені строки, ТОВ «Фінфорс», який отримав право вимоги від відповідача за договором факторингу від 27 вересня 2018 року, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором «235317-А» від 31 березня 2018 року,що станом на 27 вересня 2018 року становить 10900,80 грн, із яких: 4500 грн- тіло кредиту, 1675,80 грн- нараховані проценти, 4725 грн-заборгованість за штрафними санкціями (пеня). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 2270 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки. Позивачем заявлені вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 9450 грн. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За змістом\~ст.59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Як вбачається з матеріалів справи ТОВФінфорс уклало договір про надання правової допомоги з адвокатським бюро „Олександра Шкребтієнка в особі керуючого Шкребтієнка О.І. та якому за надані послуги сплатило 9450 грн. ( а.с. 100-104). Суд вважає, що стягнення\~витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9450 грн при заборгованості за кредитним договором на суму 10900,80 грн є неспівмірним фактичним витратам та обсягу виконаних представником позивача робіт, у зв`язку з чим вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути 6000,0 грн в повернення судових витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved