Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Померла залишала заповіт, посвідчений Рокитнянською районною державною нотаріальною конторою Київської області 28.11.2013 за реєстровим № 4167, в якому спадкоємцем зазначено позивача. Позовні вимоги позову обгрунтовує тим, що у встановлений законом строк не зміг звернутися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, так як не орієнтується у цивільному законодавстві та не знав про те, що необхідно до шести місяців подати таку заяву. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л. Б., де було надано позивачу Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 99/02-31 від 28.04.2021. Однак, нотаріусом роз`яснено, що спадкування починається відкриттям спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини та на момент смерті [PERSON] , зареєстрований з нею не був, то йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 11.06.2021. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 01.07.2021 зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 08.07.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано десятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 330.08.2021 зазначена позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду 10.01.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розглядуна 10 годину 00 хвилин 04.03.2022. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Однак, подав клопотання до позовної заяви в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи у цого відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Представник відповідача, О. Слободяник подала, через канцелярію суду, заяву в якій зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області за наявними у справі матеріалами. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] ,про що вчинено актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області від 28.04.2021, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно. Відповідно до довідки № 273 від 28.04.2021, виданою старостою с. Житні Гори Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області, [PERSON] була зареєстрована та проживала постійно у житловому будинку по [ADDRESS] по день своєї смерті. Після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина на належне їй майно. 28.11.2013 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 2,7328 га, яка знаходиться на території Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 017759, зареєстрованого від 28.12.2007 за реєстраційним № 010734700048. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л. Б., де було надано позивачу Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 99/02-31 від 28.04.2021. Однак, нотаріусом роз`яснено, що спадкування починається відкриттям спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини та на момент смерті [PERSON] , зареєстрований з нею не був, то йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини є те, що позивач не орієнтується у цивільному законодавстві та не знав про те, що необхідно до шести місяців звернутися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом. Спадщина у встановленому законом порядку відумерлою не визнана. Посилаючись на положення ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України позивач просить задовольнити її вимоги та визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] доведено існування перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , протягом шестимісячного строку, визначеного частиною 1 статті 1270 ЦК України, та наведені ним причини пропуску вказаного строку для прийняття спадщини є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а відтак, розцінює їх як поважні. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства, досліджених доказів, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд вбачає поважними причини пропуску строку позивачем для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved