Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

25 червня 2021 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що [PERSON] 01 вересня 2012 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, чим підтвердила згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Заявою відповідача підтверджено, що вона ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та витягом з «Тарифів» в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. За умовами Договору Банк надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач своє зобов`язання щодо повернення витраченої частини кредитного ліміту щомісячними платежами не виконала. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 вересня 2012 року, яка станом на 17 травня 2021 року складає 11 764,40 грн., з яких: 9 674,90 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 089,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Відповідач надала відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в заяві позичальника від 01 вересня 2012 року процентна ставка не зазначена. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Представник позивача - [PERSON] надала відповідь на відзив, у якому посилаючись на необґрунтованість доводів відзиву, просила позов задовольнити. Зазначила, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором. У судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюка О.С. надійшло клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 01 вересня 2012 року відповідачем [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 16). Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, з яким вона ознайомлена та згодна, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Також позивачем на підтвердження своїх позовних вимог було надано розрахунок заборгованості станом на 17 травня 2021 року; довідку про видачу карток; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] 13 січня 2014 року на ній було встановлено кредитний ліміт 4 000,00 грн., 12 січня 2016 року - 9 000,00 грн., 06 квітня 2017 року - 15 000,00 грн., 05 липня 2017 року - 20 000,00 грн., 28 вересня 2017 року - 18 940,86 грн., 29 листопада 2017 року - 18 028,64 грн., 13 грудня 2017 року - 17 027,75 грн., 01 лютого 2018 року - 15 000,00 грн., 07 березня 2019 - 13 921,88 грн., 03 червня 2019 року - 10 814,92 грн., 24 листопада 2019 року - 10 100,00 грн., 06 грудня 2019 року - 9 696,43 грн., 30 червня 2020 року - 9 674,23 грн., 24 липня 2020 року - 9 353,34 грн., 23 вересня 2020 року - 9 351,35 грн., 05 січня 2021 року - 0,00 грн. (а.с. 15). Відповідно до виписки за договором відповідач користувалась кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, здійснювала платежі, а також поповнювала карту. З матеріалів справи вбачається, що строк дії картки пролонговано до травня 2020 року (а.с. 14). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 17 травня 2021 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 764,40 грн., з яких: 9 674,90 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 089,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-13). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У наданій анкеті-заяві від 01 вересня 2012 року процентна ставка не зазначена. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Дії, які банк здійснює на власну користь, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків, призводять до погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечать моральним засадам суспільства, а тому є незаконними (Постанова Верховного Суду від 17 червня 2021 року, справа № 551/424/16-ц, провадження № 61-2298св19). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Матеріали справи не містять, а позивач не довів належними доказами наявність заборгованості за простроченим тілом кредиту у відповідача. Окрім того, згідно наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останнім з кредитного рахунку відповідача (з сум тіла кредиту) здійснювалося списання кредитних коштів на погашення відсотків та комісії, інших платежів, сплата яких у саме цих розмірах та за рахунок тіла кредиту не передбачена договором, підписаним відповідачкою. Зазначена обставина підтверджується випискою руху коштів по рахунку, з якої видно, що після списання відсотків за використання кредитного ліміту відповідно зменшувався залишок коштів на рахунку на суму такого списання, тим самим збільшувалась заборгованість відповідача за тілом кредиту. Згідно розрахунку за договором б/н від 01 вересня 2012 року за період з 01 листопада 2015 року по 30 червня 2019 року [PERSON] погашено: заборгованість за тілом кредиту - 76 232,11 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 842,60 грн., заборгованість по пені - 150,00 грн.; а разом - повернуто банку 77 224,71 грн., тоді як фактично отримано коштів у сумі 71 778,66 грн. Також за цей період з тіла кредиту було списано 16 097,17 грн. на погашення відсотків (а.с. 7-11). За період з 01 липня 2019 року по 17 травня 2021 року [PERSON] погашено: заборгованість за тілом кредиту - 6 259,23 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1 869,87 грн., заборгованість по відсоткам - 1 568,36 грн., заборгованість по простроченим відсоткам - 712,35 грн., а разом - повернуто банку 10 409,81 грн., тоді як фактично отримано коштів у сумі 3 471,95 грн. За вищевказаний період з тіла кредиту було списано 3 530,93 грн. на погашення відсотків (а.с. 12-13). Загалом, за договором б/н від 01 вересня 2012 року відповідачем у банку було отримано: 71 778,66 грн. + 3 471,95 грн. = 75 250,61 грн., тоді як фактично повернуто: 77 224,71 грн. + 16 097,17 грн. + 10 409,81 грн. + 3 530,93 грн. = 107262,62 грн., тобто більше, ніж отримано. Відтак, відповідач повернула банку як фактично отриману суму кредитних коштів за весь час, так і частину додаткових коштів, тобто відповідачем здійснено оплати, які перевищують загальну суму отриманих коштів. Із виписки про рух коштів вбачається, що частина із сплачених коштів, позивачем була безпідставно спрямовано на погашення відсотків, пені, між тим, анкета-заява від 01 вересня 2012 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків та пені. Оскільки кошти, внесені відповідачем на погашення отриманого кредиту були безпідставно зараховані банком на погашення відсотків та пені, тому їх необхідно врахувати як погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог через їх необґрунтованість, недоведеність та безпідставність. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають, тому з відповідача судові витрати не стягуються. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed