Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

21 лютого 2022 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] в інтересах [PERSON] до Заліщицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій представник позивача просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на майно [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,91 га, вартістю 26421 гривня 85 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту с.Зозулинці на території Зозулинської сільської ради колишнього Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Позивач та представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задоволити. Представник відповідача - Заліщицької міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, однак від міського голови надійшла письмова заява, в якій він просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2014 року, оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 16.12.2013 року секретарем виконкому Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 36, згідно якого на випадок смерті все своє майно заповіла позивачу. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної ділянки, площею 0,91 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 26421 гривня 85 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту с.Зозулинці на території Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ТР № 009378 від 29.03.2001 року, виданого на ім`я [PERSON] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,91 га, вартістю 26421 гривня 85 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту с.Зозулинці на території Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування якої належить позивачу у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Заліщицької міської ради Тернопільської області № 19-15/16/09 від 07.02.2022 року, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину. Однак, листом Заліщицької державної нотаріальної контори № 01-16 від 04.02.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавиці. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті Колос № 1 від 1 січня 2022 року, втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії І-ТР № 009378, виданий на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - Заліщицькою міською радою суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач в порядку спадкування має право на земельну ділянку, що належала спадкодавиці [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved