Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що в листопаді 2021 року він дізнався про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем відкрито виконавче провадження за № 64710482 від 03.03.2021 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія « Еліт Фінанс» коштів у сумі 475866,65 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем № 5793 від 04.12.2020 року. Як слідує з указаного виконавчого напису, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 27/03/2007/840-АН/87 від 27.03.2007 року, укладеним між позивачем та ВАТ КБ «Надра». У позовній заяві вказано, що жодних повідомлень про вимогу кредитора [PERSON] не отримував, тому не міг заперечувати проти незаконно нарахованих сум, а нотаріус, відповідно, не мав права вчиняти виконавчий напис, не перевіривши безспірність вимог кредитора (відповідача). Разом з тим, мотивуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначив, що відповідно до рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 12 серпня 2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницьке регіональне управління загальну суму заборгованості 76969,18 грн, витрати по оплаті держмита 769,70 грн. та витрати ІТЗ 120 грн. Згідно довідки пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 16.11.2021 року виконавче провадження № 20763605 відносно [PERSON] закінчено (фактичне повне виконання рішення). У грудні 2020 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зверталося до Теплицького районного суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа до виконання у справі № 2-286/2010 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 11.05.2021 року було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 24.01.2021 року у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. витребувано докази. Вимоги ухвали не виконані. Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.00 год. 3 березня 2022 року. Позивач та його представник - адвокат Ляховська О.Т. в судове засідання не з`явилися, остання подала клопотання про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 21.12.2021 року (а.с. 38). Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації здійснення їх діяльності, своїм правом на надання пояснень не скористалися (а.с. 37, 39). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та третіх осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком Володимиром Вікторовичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за № ВП 64710482 від 03.03.2021 року (а.с. 19). Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 5793 від 04.12.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в сумі 475866,65 грн. (а.с. 10). Як встановлено з рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 12.08.2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницьке регіональне управління загальну суму заборгованості 76969,18 грн, витрати по оплаті держмита 769,70 грн. та витрати ІТЗ 120 грн. (а.с. 14-15). Зі змісту довідки пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 16.11.2021 року виконавче провадження № 20763605 відносно [PERSON] закінчено (фактичне повне виконання рішення) (а.с.16). Згідно ухвали Теплицького районного суду від 11 травня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанси» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмовлено (а.с. 12-13). Положеннями статей 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). У відповідності до частини першої статті першої Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). У відповідності до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктів 3.1,3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому слід зазначити, що Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на викладене, аналізуючи зміст вказаних вище норм, суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, з подібних правовідносин, яка є послідовною та незмінною, відступати від якої підстав немає. Як вбачається з матеріалів справи, при вчиненні виконавчого напису № 5793 від 04.12.2020 року, приватним нотаріусом Личуком Т.В. не перевірено безспірність суми заборгованості, яка підлягає стягненню, що є порушенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, а також не встановлено, що при вчиненні напису нотаріусом отримано від ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Крім того, в матеріалах справи не міститься будь-яких доказів того, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором на підставі договору відступлення прав вимоги, [PERSON] направлено письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому в розпорядженні нотаріуса під час вчинення спірного виконавчого напису не було доказів визнання позивачем суми заборгованості, пред`явленої до стягнення. Разом з тим, слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявних підстав для правонаступництва ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» після ПАТ «Комерційний банк «Надра» та як наслідок, законності вимог відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Надра». Доказів протилежного сторонами суду не надано. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір в сумі 908,00 грн. судового збору за позовну вимогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved