Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 22.10.2021 року йому стало відомо, що 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 96402 за договором відступлення прав вимоги №40071779-89 від 10.02.2021 року за кредитним договором №1121477-А від 23.11.2020 року, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» про стягнення з нього на користь відповідача ТОВ «Фінфорс» грошових коштів в розмірі 26070,00 грн. Вважав виконавчий напис від 15.07.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки при зверненні до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. ТОВ «Фінфорс» не було подано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. Крім того, стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса може здійснюватись лише на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору, однак такий договір нотаріусу не надавався. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. А тому просив визнати виконавчий напис від 15.07.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером №96402, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В. про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №1121477-А від 23.11.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» за період з 10.02.2021 року по 02.07.2021 року в загальній сумі 26070,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 грудня 2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та розглянути справу в його відсутності. Відповідач приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача ТОВ «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.11.2020 року між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» укладено кредитний договір №1121477-А. 10.02.2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» укладено договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-89, відповідно до якого ТОВ «СС ЛОУН» відступило, а ТОВ «Фінфорс» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №1121477-А від 23.11.2020 року. Частиною 1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. До інших актів законодавства України відноситься Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5. Згідно з п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Частиною 1 ст.87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. 15.07.2021\~року приватним\~нотаріусом Бучанського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 96402 за кредитним договором №1121477-А від 23.11.2020 року, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за період з 10.02.2021 року по 02.07.2021 року в загальній сумі 26070 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 11000 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 15070 грн., а також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.10). Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц зазначено, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися в безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17. Як встановлено судом, укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» кредитний договір №1121477-А від 23.11.2020 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недоотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 дійшов правового висновку, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №201/11696/16-ц. Суд вважає,\~що необхідно\~визнати виконавчий\~напис від 15.07.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номером №96402, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В. про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1121477-А від 23.11.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» таким, що не підлягає виконанню, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» не надало приватному нотаріусу документи на підтвердження безспірної заборгованості позивача. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 15.07.2021 року за реєстровим номером 96402 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши позовні вимоги. Оскільки до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. звернувся Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», суд вважає що подача позовної заяви позивачем пов`язана саме з неправомірними діями відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс». Тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved