Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

У вересні\~2021\~року позивач звернулася до суду з позовом, яким просила суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі 74 902 грн. 76 коп.; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» на користь [PERSON] середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод» утримати з цих сум податок з доходів фізичних осіб, необхідний єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку; - зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод» нарахувати на суму заробітної плати, зазначену в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України на ім`я [PERSON] за період з травня 2019 року по травень 2020 року, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку; - судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що з\~11\~жовтня 2002\~року по\~18.11.2020\~року \~позивач працювала\~у Приватному\~Акціонерному Товаристві\~«Дніпропетровський агрегатний\~завод». За час перебування у трудових відносинах позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата за: грудень 2019 року 3261 грн., за листопад 2019 року 6750 грн. 31 коп., жовтень 2019 рок 9863 грн. 94 коп., вересень 2019 року 5775 грн. 17 коп., серпень 2019 року 12608 грн. 05 коп., липень 2019 року 10003 грн. 75 коп., червень 2019 року 6833 грн. 76 коп., травень 2019 року 7909 грн. 35 коп., травень 2002 року 2156 грн. 09 коп., квітень 2989 грн. 72 коп., березень 2020 року 2535 грн. 76 коп., лютий 2020 року 2511 грн. 08 коп., січень 2020 року 1704 грн. 78 коп. Усього за 13 місяців 2019 2020 року сума невиплаченої заробітної плати складає 74902 грн. 76 коп. 18.11.2020 року [PERSON] була звільнена за власним бажанням. Однак, в день звільнення позивача відповідач не повідомив позивача про нараховані суми, належні при звільненні, та не здійснив виплату належних коштів. Така бездіяльність відповідача є протиправною, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач, представник позивача, кожен окремо, через канцелярію суду, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в дане судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав відзив відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви, разом з якими подав копії відомостей про виплату готівки, довідку про заборгованість з заробітної плати перед [PERSON] , довідку про заборгованість за невикористану відпустку. Суд, вивчивши наявні матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] , що [PERSON] працювала у Публічному акціонерному товаристві «Дніпропетровський агрегатний завод» з 11.10.2002 року (арк.с.18-22). Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод» перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод», зміни до статуту АТ (нова редакція) затверджені загальними зборами акціонерів (протокол від 15.11.2017 року № 22) та зареєстровані державним реєстратором 28.01.2019 року. Відповідно до наказу № 1156к від 18.11.2020 року [PERSON] звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (арк.с.29). Відповідно до довідки ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» заборгованість з заробітної плати перед [PERSON] за період з травня 2019 року по травень 2020 року, станом на 07.12.2021 року складає 50315 грн. (сума до виплати) (арк.с.93). Відповідно до ст. 15 ЦК України\~ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 43 Конституції України\~гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1\~ЗУ «Про\~оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1\~ст.\~21\~ЗУ «Про\~оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1\~ст.\~24\~ЗУ «Про\~оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1\~ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Розмір заборгованості з заробітної плати не виплаченої позивачу складає 93422 грн. 16 коп. (сума, з якої підлягають утриманню податки і збори). Тому, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати є такою, що підлягає задоволенню, частково, у зазначеній сумі, а також суму компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 4816,14 грн. (сума, з якої підлягають утриманню податки і збори). Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до пункту 8\~«Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Середньоденна заробітна плата позивача, відповідно до заробітної плати за останні два відпрацьованих місяці згідно розрахункових листків, складає: за квітень 2020 року 2989, 72 грн., за травень 2020 року 2474,06 грн., що разом складає -5463 грн. 78 коп. Протягом квітня 2020 року травня 2020 року, відповідно до розрахункових листків, позивачем відпрацьовано 28 змін. Середньоденна заробітна плата розраховується наступним чином 5463,78 грн. /28 год.= 195 грн. 13 коп. Середній заробіток розраховується за період, починаючи з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 19 листопада 2020 року і по день винесення судом рішення, так як на дату винесення рішення остаточний розрахунок з позивачем не проведено. Кількість робочих днів за період з 19.11.2020 року по 03.03.2022 року складає 321 день. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 19 листопада 2020 року по 03 березня 2022 року складає: 321 день х 195,13 грн = 62636 грн. 73 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 62636 грн. 73 коп. (сума середнього заробітку, з якої підлягають утриманню податки і збори). Щодо вимог позивача про зобов`язання ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» утримати з цих сум податок з доходів фізичних осіб, необхідний єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку; зобов`язання ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» нарахувати на суму заробітної плати, зазначену в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України на ім`я [PERSON] за період з травня 2019 року по травень 2020 року, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку, суд зазначає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, так як позивачем не доведено, що відповідачем були порушені відповідні права позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 3\~\~ за резст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК Україниультатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу надавав адвокат Свірідов Д.М. Представник відповідача у поданому відзиві на позовну заяву зазначив, що сума витрат на правову допомогу є завищено, неспівмірною з ціною позову та обсягом наданих послуг, у зв`язку з чим просив суд зменшити розмір суми на правову допомогу. Відповідно до ч. 8\~ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 20.05.2021 року, Рахунок від 26.07.2021 року за договором про надання правової допомоги [PERSON] від 20.05.2021 року, відповідно до якого загальна сума виконаних робіт складає 20000 грн.; Акт виконаних робіт № 022/21 від 26.07.2021 року, відповідно до якого загальна сума виконаних робіт складає 20000 грн.; квитанцією 022/21 від 26.07.2021 року, відповідно до якої адвокатом Свірідовим Д.М. отримано кошти у сумі 20000 грн. (арк.с.15,16,17,30-32). Так, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме дві позовні вимоги. з чотирьох заявлених, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають задоволенню відповідно до задоволених позовних вимог у сумі 10000 грн. (20000 грн. / 4 = 5\~000 грн.; 5000 грн. х 2 (задоволені позовні вимоги) = 10000 грн. Відповідно до вимог\~ч. 1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн., також з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 грн. Згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial