Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою: - припинити з 11.01.2022 стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області у цивільній справі №136/896/17 від 04.07.2017. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області у цивільній справі №136/896/17 від 04.07.2017 було ухвалено стягувати з позивача у цій справі на користь відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON] . На підставі вказаного рішення суду Липовецьким РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області було відкрито виконавче провадження та проводилося стягнення аліментів. Надалі рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №5 від 11.01.2022 було визначено проживання спільного сина сторін [PERSON] за місцем проживання його батька - позивача. Отже, оскільки син постійно проживає та перебуває на утриманні саме з позивачем, а не з відповідачем, на користь якої раніше визначено стягувати аліменти, тому є підстави для припинення стягнення аліментів з позивача. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 21.02.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є сторони у справі (а.с.4). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області у цивільній справі №136/896/17 від 04.07.2017 було ухвалено стягувати з позивача аліментів на користь відповідача на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 5-6). Постановою старшого державного виконавця Липовецьким РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 14.09.2017 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №136/896/17 від 07.09.2017 та постановлено стягувати з позивача у цій справі на користь відповідача на утримання сина аліменти у визначеному рішенні суду розмірі (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №5 від 11.01.2022 було визначено проживання спільного сина сторін [PERSON] за місцем проживання його батька - позивача (а.с. 8). Згідно з актом складеним депутатом Липовецької міської ради від 17.01.2022 [PERSON] проживає без реєстрації за адресою позивача (а.с. 9). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Верховенство права - це панування права в суспільстві, а такий принцип вимагає від держави його втілення у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи та рівності. Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Отже, з огляду на особливість предмету спору, в даному судовому процесі обставиною, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Зі змісту ч. 1 ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим з пипису ч. 2 ст. 181 СК України випливає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, вважає що право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків, з яким проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, особистим та індивідуальним, як матері так і батька. Також, при вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 у справі №711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст. 267-271 СК, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, суд зауважує, що згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили (у даному випадку рішенням Липовецького районного суду Вінницької області у цивільній справі №136/896/17 від 04.07.2017), яким з відповідача (який є позивачем у цій справі) присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №5 від 11.01.2022 було визначено проживання спільного сина сторін [PERSON] за місцем проживання його батька - позивача. Згідно з актом складеним депутатом Липовецької міської ради від 17.01.2022 [PERSON] проживає без реєстрації за адресою позивача та повністю перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, а тому суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання їх сина [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області у цивільній справі №136/896/17 від 04.07.2017. Суд зазначає, що припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого нарахування аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у позивача як платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати ухвалення рішення виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області №5 від 11.01.2022 за яким визначено проживання сина сторін [PERSON] за місцем проживання його батька - позивача. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про припинення з 11.01.2022 стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області у цивільній справі №136/896/17 від 04.07.2017, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved