Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності документу, з підстав зазначених у заяві. Просить суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] є її чоловіком з яким укладено шлюб 21.10.1978 року у Водянській сільській раді Львівської області та встановити юридичний факт, що свідоцтво про право часткової власності на частку квартири [ADDRESS] видане 23.07.1996 року Львівським державним сільськогосподарським інститутом та зареєстроване в реєстрову книгу №341 належить [PERSON] померлому [INFO] . Заявник в судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання, однак на адресу суду подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі. Просить таку задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи за наявними в справі доказами, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , актовий запис № 1869 виданого Шевченківським відділом РАЦС (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку площею 0, 1381 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, що розташована на території с.Лапаївка Пустомитівського району цільове призначення якої "для ведення ОСГ" та частку квартири [ADDRESS] , що вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 340893 та копії Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 23.07.1996 року (а.с. 9, 11). Відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті чоловіка позивач має право на спадкування належного йому майна. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу спадкування позивачу вказано, що в свідоцтві про смерть чоловіка зазначено, що помер " [PERSON] ", а у свідоцтві про їхнє одруження зазначено його за прізвищем " [PERSON] ". З копії свідоцтва про одруження виданого повторно 22.01.1999 року серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 21.10.1978 року, актовий запис № 72 від 21.10.1978 року. Судом встановлено що на даний час позивач змінила прізвище на " [PERSON] ", що стверджено свідоцтвом [NUMBER] виданим Жовківським відділом РАЦС, тобто на дошлюбне (а.с.8). За розпорядженням від 29.05.1996 року Львівського державного сільськогосподарського інституту сім`ї Сапега передано у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] . Право власності зареєстровано Львівським міжміським БТІ на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що вбачається з копї Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 23.07.1996 року (а.с. 9). Такі розходження, на думку позивача, при проведенні записів прізвища виникли через те, що батьки її чоловіка були репресовані і чоловік народився [INFO] в Пермській області Юріінському районі, РСФСР і його прізвище було як " [PERSON] " в паспорті старого зразка. Саме таке прізвище зазначено при їхньому одруженні та під час приватизації житла. Надалі, її чоловік отримав з Росії повторне свідоцтво про його народження, де було зазначено його за прізвищем на російській мові " [PERSON] " і ним вже тоді отримано паспорт нового зразка в якому зазначено його було за прізвищем " [PERSON] " і саме за таким прізвищем видано і свідоцтво про його смерть. У відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що зазначений заявником юридичний факт знайшов своє підтвердження під час дослідження доказів, а отже, позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. За таких обставин заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved