Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

05 березня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначає, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір. Позичальниці були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. [INFO] позичальниця [PERSON] померла. На час смерті позичальниці заборгованість за кредитним договором становила 7 363, 03 грн. Спадкоємцями позичальниці є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 11.10.2020 року відповідачам було направлено лист-претензію, згідно якого АТ КБ "ПРИВАТБАНК" пред`явив свої вимоги, але ніяких дій зі сплати заборгованості відповідачами не здійснено. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів наявну заборгованість та стягнути судові витрати. Як встановлено судом при перевірці відповідності позовної заяви вимогам ЦПК України, відповідач [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить відповідь УДМС України в Рівненській області. Враховуючи вищевикладене суд у відкритті провадження в частині позовних вимог до [PERSON] відмовив. Водночас, в частині позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця суд вирішив питання щодо відкриття провадження у справі. 16 липня 2021 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця було задоволено повністю. 13 вересня 2021 року [PERSON] подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2021 року. В обґрунтування своїх вимог покликалася на те що вона, як сторона у справі, не могла з`явитися в судове засідання, оскільки не отримувала поштової кореспонденції від Рівненського районного суду Рівненської області, а тому не знала про те, що у провадженні суду перебуває позовна заява про стягнення боргу. Окрім того у спадкодавиці не перебувало на утриманні дітей, вони не приймали спадщину після смерті спадкодавиці. Тому просить суд скасувати заочне рішення суду. Згідно поданого відзиву на заяву про перегляд заочного рішення, який надійшов до суду 26.10.2021 р., представник банку заперечував проти задоволення заяви та скасування заочного рішення, вважаючи її безпідставною. Представником відповідача до суду були подані заперечення на відзив. Зазначено, що згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Зважаючи на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» володіють інформацією та доступом до даних усіх своїх клієнтів, їх особистих даних та номерів телефонів отже, позивач мав можливість вчасно звернутися до відповідних установ та до спадкоємців з питанням врегулювання питань заборгованості. Крім того, позивач міг дізнатися і беззаперечно знав про смерть [PERSON] значно раніше, що є безсумнівним, оскільки покійна отримувала пенсію саме через АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В порушення вимог законодавства позивач не здійснив ніяких дій для досудового врегулювання спору про що, наприклад, свідчить факт невстановлення кола спадкоємців, а заочний розгляд справи позбавив відповідачів можливості захистити свої права. Позовна заява не мала розглядатися в суді та на її підставі не мало ухвалюватися судове рішення, оскільки позивач допустив введення суду в оману - позов подано лише до частини спадкоємців після смерті [PERSON] . Позивачем 14.07.2020 року була направлена претензія кредитора до Рівненського обласного нотаріального архіву. Позивачем 28.07.2020 року було отримано відповідь Рівненського обласного нотаріального архіву, в якій зазначалося, що спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З моменту смерті позичальника на час направлення претензії - 14.07.2020 року - минуло більше двох років, отже було пропущено строк, встановлений в ч.2 ст. 1281 ЦК України. 07 грудня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення суду - задоволено. Скасовано заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16.07.2021 року та справу призначено до розгляду. 22 грудня 2021 року представником позивача було подано до суду пояснення на заперечення відповідачів. Було зазначено, що згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З огляду на це у встановлений ч.3 ст.1218 ЦК України строк Банк заявив претензійні вимоги до спадкодавців боржника шляхом направлення 14.07.2020 року претензії кредитора до Рівненського обласного державного нотаріального архіва. 26 січня 2022 року ухвалою суду було витребувано від Рівненського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка мешкала в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, яка померла [INFO] , та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо періоду отримання пенсії [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 01 березня 2022 року Рівненським районним судом Рівненської області було отримано відповідь з Рівненського обласного державного нотаріального архіву про те, що відповідно до "Спадкового реєстру" та переданих на зберігання справ встановлено, що будь-які відомості та документи відносно заведення спадкової справи, щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , у Рівненському обласному державному нотаріальному архіві відсутні. На електронну адресу суду 31 березня 2022 року від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» надійшов лист де зазначено, що виплатний проект платника - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ був підключений до карти [NUMBER] в період з 27.06.2018 року по 09.04.2019 року. Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Вважають позов доведеним та просять задоволити заявлений позов. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання. Згідно поданої зави просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги не визнає. В задоволенні позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання. Згідно поданої зави просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги не визнає. В задоволенні позову просить відмовити. Відповідачка [PERSON] не з`явилася в судове засідання. Згідно поданої зави просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги не визнає. В задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідачів в судове засідання не з`явилася. Згідно до поданої заяви просить справу розглядати без її участі. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № б/н від 25.11.20211 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [INFO] позичальниця [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися в наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи- боржника за зобов`язаннях у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна, боржників за зобов`язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦПК України). Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування). Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентовані приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. З урахуванням положень ст. 1281, 1282 ЦК України Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Суд касаційної інстанції підкреслив, що відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. І оскільки банк пропустив цей строк, то боргові зобов`язання спадкоємців перед банком припиняються. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Таким чином, свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] не видавались. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, спадкової маси, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором встановленого законом строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Однак банк не надав суду доказів існування такого майна. Окрім того, як вже зазначалося раніше, банк вчасно не пред`явив вимоги до спадкоємців. Також такі вимоги були заявлені не до всіх спадкоємців. На запит суду банком була надана відповідь про те, що виплатний проект платника - ГУ ПФУ в Рівненській області був підключений до картки платника в період з 27.06.2018 року по 04.09.2019 року і виплати по цій картці не проводилися. Але банк фактично усунувся від надання повної відповіді на запит суду, і такий висновок випливає з наступного. Так, [PERSON] померла [INFO] , а картка для виплати пенсії була підключена 27.06.2018 року, тобто вже після її смерті. Не зрозуміло на яких підставах це відбулося, адже 27.06.2018 року [PERSON] не могла фізично подати заяву банку на відкриття рахунку чи його продовження. Чи раніше вона отримувала пенсію через АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповіді від банку отримано не було, а надання повної інформації щодо таких обставин очевидно що підтвердило б той факт, що [PERSON] все ж отримувала пенсію через АТ КБ «ПРИВАТБАНК», і про її смерть банку стало відомо, і від дати отриманої інформації до часу звернення до суду позивач пропустив визначені ЦК України строки. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що при відсутності належних та допустимих доказів щодо кола спадкоємців, спадкової маси на час відкриття спадщини (спадкової маси), на підтвердження того, що саме входило до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] та вартості одержаного у спадщину майна спадкоємцями, і що вартість спадкового майна, яке прийнято спадкоємцями, є достатньою для задоволення вимог кредитора та стягнення заборгованості спадкодавця в межах вартості майна одержаного у спадщину; та з урахуванням пропуску строків звернення банку до суду відсутні підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивача.

Outcome: dismissed