Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

18 березня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України його дружини, громадянки України [PERSON] , 1983 року народження, РНОКПП [NUMBER] , яка померла [INFO] в м. Донецьку. Встановлення даного факту необхідно йому для державної реєстрації смерті в органах РАЦС, здійснення права на спадкування й отримання соціальних виплат. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2022 року відкрито провадження у даній справі за заявою [PERSON] та призначено справу до судового розгляду на 18 березня 2022 року на 15 год 00 хв. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати дану справу без його участі, заяву підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - Гайворонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, що не є перешкодою для провдення розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 19 липня 2003 року уклав шлюб з [PERSON] , яка народилась [INFO] , громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 11.07.2017 та копією свідоцтва про одруження виданого відділом РАЦС Димитровського міського управління юстиції Донецької області 19.07.2003. Відповідно до відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого нелегітимним органом "міським відділом запису актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки" 15 березня 2022 року, [PERSON] , дата народження: [INFO] , померла [INFO] , місце смерті - м. Донецьк. Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті до форми N 106/у № 9045, виданої установою медичного закладу, так званим "Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР", [PERSON] померла [INFO] у віці 38 років, причина смерті відкрита мозкова травма, перелом кісток зверху і основи черепу. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Тобто, у порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, місто Донецьк є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України. Частиною 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України" передбачено, що будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Згідно з вимогами статті 2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини" та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" зазначив, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. Також, суд враховує, що, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статтею 317 ЦПК України. З огляду на наведене, суд приймає до уваги: лікарське свідоцтво про смерть № 9045 від 14.03.2022, видане так званим "Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР", свідоцтво про смерть на ім`я [PERSON] , видане нелегітимним органом "міським відділом запису актів громадянського стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки" 15 березня 2022 року, актовий запис № 2624, згідно з якими [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Донецьку, Калінінський район у віці 38 років, причина смерті відкрита мозкова травма, перелом кісток зверху і основи черепу; та визнає їх в даному випадку достатніми доказами на підтвердження факту смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON] , 1983 року народження, яка померла [INFO] в м. Донецьку, Україна. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому необхідно допустити негайне виконання рішення у зазначеній справі.

Outcome: approved