Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

29.09.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та, посилаючись на умови Договору про надання ветеринарних послуг, на норми ст.ст.23, 526, 610, 623, 625, 901, 903, 1167 ЦК України, просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь кошти за надані ветеринарні послуги в сумі 10455 грн., пеню 209,10 грн., моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та відшкодувати судові витрати, понесені позивачем в зв`язку з розглядом даної справи в сумі 10 908 грн. І. Позиція сторін у справі. Позивачка мотивувала свої вимоги тим, що вона як приватний підприємець здійснює ветеринарну практику згідно чинної відповідної ліцензії, та 13.08.2021 року до неї, у ветеринарний центр, звернулася [PERSON] з метою отримання консультації та огляду собаки, яка перебувала в тяжкому стані і потребувала невідкладної допомоги. Стан тварини був критичний і відповідачка, як власник тварини, погодилися лікувати собаку, що підтверджено укладеним договором про надання ветеринарних послуг, шляхом підписання Анкети-заявки. Відповідачці було роз`яснено, що підписанням даної заявки вона приймає умови та приєднується до договору про надання ветеринарних послуг, а також, відповідачка надала згоду на проведення загального наркозу тварині, гарантувала оплату послуг. 13.08.2021 року позивачка провела ряд маніпуляцій, ввела тварину в медикаментозний сон і [PERSON] було видано розрахунковий лист на суму 4885 грн., однак відповідач оплатила лише 1000 грн., а від решти оплати відмовилася. 14.08.2021 року відповідачка з`явилася до клініки, влаштувала сварку, від оплати відмовилася та бажала забрати свою собаку. Тварина перебувала в тяжкому стані, а тому позивачка продовжила лікування і 14.08.2021 року позивачкою було надано послуги з лікування ще на 3020 грн. Відповідачка відмовилася отримати розрахунковий лист, тварина залишилася у ветеринарному центрі. 15.08.2021 року стан тварини погіршився, їй було проведено реанімацію, проте врятувати не вдалося. 15.08.2021 року тварині було надано послуг з лікування на суму 1550 грн. Оскільки відповідачка не забрала свою собаку, то позивачка змушена була зробити розтин тварини для встановлення посмертного діагнозу за власні кошти та захоронити рештки тварини і, дані послуги коштували ще 2000 грн. Загалом надані ветеринарні послуги та інші супутні послуги коштували 10 455 грн., а також, в зв`язку з простроченням розрахунку за послуги, позивачка просила стягнути з відповідачки пеню, яка передбачена п.8.3 Договору про надання ветеринарних послуг і ст. 625 ЦК України. За період з 04.09.2021р. по 24.09.2021р. пеня становить 209,10 грн. [PERSON] зазначає, що в зв`язку з наведеними обставинами їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 20 000 грн., а також, понесені судові витрати. Загалом, позивачка просила стягнути з відповідачки 41 572,10 грн. Відповідачка, заперечуючи позовні вимоги, вказала, що 13.08.2021 року вона надала для огляду свою собаку у ветеринарній клініці « Vet-impulse ». [PERSON] запропонувала ввести собаку в медикаментозний сон, повідомивши, що зранку собаці покращає. 13.08.2021 року позивачка повідомила, що маніпуляційні дії коштуватимуть близько 1000 грн. Позивачка надала [PERSON] під підпис Анкету-заяву про надання ветеринарних послуг, при цьому повідомила, що дана анкета потрібна для внутрішньої бази в підтвердження права власності на тварину. Відповідачку ніхто не ознайомлював з вартістю послуг, не надали для ознайомлення сам Договір ветеринарних послуг. Асистент ветеринара 13.08.2021 р. надала чек з якого слідувало, що вартість перебування собаки в лікарні та лікування коштуватиме 4880 грн., на що відповідачка відразу відмовилася і мала намір забрати собаку, бо таких коштів не мала. Позивачка запропонувала розстрочити оплату про що написати розписку, але [PERSON] відразу відмовилася від лікування і оплати таких послуг та хотіла піти, але їй не повертали собаку, а тому відповідачка викликала поліцію, дала пояснення при працівниках поліції, вказала на порушення своїх прав. Позивачка не віддала тварину, вказала про неможливість припинення наркозу, ввечері, близько 21:00 год., [PERSON] сказала, що наркоз діятиме до 10:30 год. наступного дня, а приїхавши 14.08.2021 року за собакою, відповідачці відмовили її віддати, вимагали гроші. При погодженні відповідачкою на наркоз собаці, не було повідомлено про час дії наркозу і про його вартість, хоча на сайті ветеринарної клініки висвітлено вартість медичних процедур і зазначено ціну наркозу в 100 грн. Відповідачка не погоджувала лікування своєї собаки за 4880 грн., договір не підписувала, хотіла забрати собаку, але [PERSON] не повертала тварину, а потім повідомила, що тварина померла. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. 01.11.2021року ухвалою судді було відкрито провадження в даній справі, в загальному порядку та призначено підготовче засідання на 02.12.2021 року (а.с.45). 23.11.2021 року представник відповідача, адвокат Кузьменко Є.А. направив відзив на позов (а.с.50-52). 02.12.2021 року с представник позивача, адвокат Рашкова В.В. подала суду відповідь на позов (а.с.57-59). 02.12.2021 року підготовче провадження у справі закрито. В судовому засіданні позивач та представник позивача, адвокат Рашкова В.В. підтримали позовні вимоги. Відповідач та її представник, адвокат Кузьменко Є.А. позов не визнали. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. ІІІ. Фактичні обставини справи. Встановленим є те, що 13.08.2021 року відповідачка [PERSON] звернулася до ветеринарної клініки « Vet-impulse » в м. Біла Церква по Вернадського №1 з наміром отримати ветеринарну допомогу своїй собаці, в якої були ознаки отруєння. Встановлено, що 13.08.2021 року [PERSON] підписала Анкету-заявку на надання ветеринарних послуг (а.с.22). Також, 13.08.2021 року відповідачкою було підписано лист-дозвіл на проведення загального наркозу собаці. Як копія, так і оригінал даного документу є нечитабельними, неналежної якості (а.с.23). Матеріали справи містять листи призначення на лікування собаки Лайк, від 13.08.2021р., 14.08.2021р.,15.08.2021р. та 17.08.2021р. (а.с.24-27). Встановлено, що 27.08.2021 року позивачка направила засобами поштового зв`язку на адресу [PERSON] претензію про сплату боргу за Договором про надання ветеринарних послуг з копією розрахункових листів, копією Анкети-заяви (а.с.28-30). Матеріали справи містять Договір про надання ветеринарних послуг, який визначений, як публічний договір (а.с.16-21). Встановлено, що 13.08.2021 року та 14.08.2021 р. до батальйону ПП Управління ПП в Київській області надходили виклики від сторін. Працівники поліції здійснювали виїзди на місце події за адресою Вернадського,1 в м. Біла Церква, відбирали пояснення у сторін (а.с.82-91). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовідносини в даному спорі регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про ветеринарну медицину», інших нормативно правових актів України. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилається на Договір про надання ветеринарних послуг, з якого слідує, що даний договір є публічним договором відповідно до ст. 633,641 ЦК України та Договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Судом встановлено, що сторони 13.08.2021р. підписали Анкету-заявку на надання ветеринарних послуг. Зі змісту даної Анкети-заявки слідує, що [PERSON] , як замовник, приймає умови та приєднується до Договору про надання ветеринарних послуг. Однак, в Анкеті-заявці не зазначено, ні номера, ні дати такого Договору, до якого приєдналася відповідачка [PERSON] . А сам Договір про надання ветеринарних послуг не підписаний відповідачкою (а.с.16-21). Як було встановлено судом, примірник Договору про надання ветеринарних послуг не був вручений відповідачці 13.08.2021р., тобто в день підписання Анкети-заявки, а також цей договір не розміщений на сайті клініки « Vet-impulse ». При цьому, позивачка суду пояснила, що Договір про надання ветеринарних послуг перебуває у вільному доступі в приміщенні клініки та особа, якій щось не зрозуміло, за бажанням, може ознайомитися з його змістом і прейскурантом цін послуг клініки на столі лікаря чи на стендах в приміщенні клініки. Також, позивачка суду пояснила, що викладені ціни на послуги на сайті ветеринарної клініки « Vet-impulse » є неактуальними (а.с.92), оскільки позивачка втратила доступ до сайту і не може відкоригувати інформацію. При цьому, [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що перед введенням тварині наркозу, вартість такої послуги не була повідомлена відповідачці. Також, суд звертає увагу, що в Анкеті-заявці не зазначено категорію і вартість наркозу, який було введено тварині. Також, в письмово наданому відповідачем дозволі на проведення собаці загального наркозу не зазначено вартість такої медичної процедури. Отже, встановленим є те, що відповідачці [PERSON] , заздалегідь, перед вчиненням лікарем-ветеринаром відповідних дій, не було повідомлено вартість наданих послуг. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які були присутніми 13.08.2021 року в приміщенні клініки «Vet-impulse» ствердили, що [PERSON] звернулася до ветеринара за допомогою, бо її собака була в критичному стані. Зокрема, свідок [PERSON] , яка проходила практику в клініці «Vet-impulse», суду показала, що 2 доби [PERSON] намагалася вилікувати собаку. Вартість лікування не була озвучена на початку лікування, а коли надали відповідачці чек, то вона відмовилася платити, бажала забрати свою собаку з клініки, але різкий вихід тварини з медикаментозного сну спричинив би смерть, а тому позивачка продовжила лікувати тварину. Спочатку відповідачка погодилася на лікування тварини, не запитавши вартість послуг. Прайс цін на послуги ветеринара знаходиться в папці, на столі в приміщенні клініки. Свідок [PERSON] , яка приходиться позивачці сестрою, суду показала, що [PERSON] погодилася на лікування собаки, а потім відмовилася оплачувати послуги. Позивачка пропонувала відповідачці придбати ліки, розстрочити плату за лікування про що написати рощзписку. [PERSON] сплатила 1000 грн. і відмовилася платити решту. Дійсно, з розділу 2, Договору про надання ветеринарних послуг слідує, що Підписання Анкети-заявки Замовником підтверджує факт ознайомлення та згоди з усіма умовами цього Договору, діючим прайсом та додатками, правилами надання ветеринарних послуг, що є невід`ємною складовою частиною Договору (п.2.3, 2.4). Однак, суд вважає, що позивачка в обґрунтування своєї позиції безпідставно посилається на умови Договору про надання ветеринарних послуг (без дати, номеру, нумерації сторінок), оскільки даний договір не підписаний відповідачкою, як замовником, та відсутні докази, що цей договір і, саме в такій редакції, надавався [PERSON] для ознайомлення. З розділу 11, Договору про надання ветеринарних послуг слідує, що невід`ємною частиною цього Договору є прейскурант цін, однак, даного прейскуранту цін не надано суду, а також, відсутні докази що такий прейскурант існував на час виникнення спору, а з вказаної позивачкою вартості послуг, слідує, що ціна значно різниться від цін висвітлених в прайсі цін клініки « Vet-impulse », що розміщені на сайті (а.с.92). За відсутності прейскуранту цін замовник позбавлений можливості переконатися у достовірності вартості послуг, що відображені в листах-назначеннях, чеках. Також, суд звертає увагу що такий прейскурант цін не був надісланий [PERSON] і в подальшому, разом з претензією про сплату боргу, хоча такий прейскурант є невід`ємною частиною Договору про надання ветеринарних послуг. З наведеного слідує, що власник тварини не була обізнана щодо вартості послуг лікаря-ветеринара та була позбавлена можливості перевірити ціни в чеках. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Наданий суду Договір про надання ветеринарних послуг належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивачки, яка може вносити зміни та доповнювати умови цього договору на власний розсуд, а також відсутні докази, що 13.08.2021р. саме в такій редакції існував Договір про надання ветеринарних послуг і його невід`ємна частина - прейскурант цін. Наведені обставини не спростовані стороною позивача при розгляді даної справи. В даному випадку, неможливо й застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки невідомо в який спосіб було доведено відповідачці зміст Договору про надання ветеринарних послуг, та в якій редакції цього договору. В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачка уклала з відповідачкою публічний договір, зокрема у формі приєднання, передбаченою у ст. 634 ЦК України. Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Однак, за відсутності письмового підтвердження замовника про прийняття такої пропозиції є недостатнім доказом про укладення договору. Суду не надано укладений між сторонами в письмовій (електронній) формі договір. Таким чином, за наведених обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови ветеринарних послуг, відсутність у Анкеті-заявці домовленості сторін про вартість послуг, відповідальність (пеню), інші умови щодо перебування тварини в клініці, - наданий позивачкою Договір про надання ветеринарних послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою Анкетою-заявкою на надання ветеринарних послуг, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1,2 ст. 89 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що умови наданого позивачкою Договору, який міститься в матеріалах цієї справи (а.с.16-21), та не визнаються відповідачкою, і не містять її підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину Договору про надання ветеринарних послуг, укладеного між сторонами 13.08.2021 р. шляхом підписання Анкети-заявки. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, та інші умови щодо перебування тварини в клініці і її лікування. Крім того, суд звертає увагу, що Анкета-заявка, яка була підписана сторонами, не містить даних і умов про утримання тварини до 14.08.2021р. чи в наступний період часу. З Анкети-заявки слідує, що власник тварини зобов`язується забрати тварину до 13.08.2021 р., включно. Та встановленим є те, що відповідачка намагалася забрати свою собаку як 13.08.2021р., так і 14.08.23021 р., викликала поліцію через перешкоди, які їй чинила [PERSON] . Позивачка [PERSON] не заперечила факту, що [PERSON] мала намір забрати свою собаку, однак 13.08.2021р. забрати тварину було неможливо через введений наркоз і загрозу життю тварини, а 14.08.2021р. позивачка не віддала тварину через відмову [PERSON] оплатити ветеринарні послуги. З наведеного слідує, що позивачка без дозволу власника тварини, на власний ризик вчиняла ветеринарні медичні дії (проводила реанімацію, утримувала та надавала послуги з лікування 14 і 15 серпня 2021 р., робила розтин тварини для встановлення посмертного діагнозу, захоронила рештки тварини), внаслідок чого несла витрати, що непередбачені домовленістю сторін. Отже, [PERSON] з 14.08.2021 року надавала ветеринарні послуги, які ні в який спосіб не були погоджені і замолені відповідачкою, а тому вимоги про стягнення вартості таких послуг є необґрунтованими. З огляду наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з [PERSON] 20 000 грн. моральної шкоди, оскільки позивачка не довела порушеного свого права внаслідок дій відповідачки. На підставі вище викладеного, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивачка скористалася своїм правом на судовий захист, однак її позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду спору. Згідно п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача .

Outcome: dismissed