Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Представник позивача АТ «Кредобанк» - адвокат Мужик Н. Т., 26.11.2021 року звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 150\~943 грн. 46 коп., суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1\~400 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL-233693, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим Договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого станом на 22.09.2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 150\~943 грн. 46 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 113\~681 грн. 54 коп.; заборгованості за відсотками - 37\~261 грн. 92 коп. Окрім цього, зазначає, що 29.09.2021 року АТ «Кредобанк»\~звернулося із досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань, проте така була залишена відповідачем без реагування. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути із [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 11.06.2019 року та понесені судові витрати у справі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.01.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 44). У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 11.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL-233693 (а.с. 14-16). Згідно з умовами Договору сума кредиту становить 125\~625 грн. 86 коп., строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 05.11.2024 року (п. 2.1, 2.3). Згідно п. 4.1 Договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредитуя повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2). Пунктом 4.4 Договору передбачено, що загальні витрати Позичальника по кредиту за Кредитним договором становлять 144\~325 грн. 82 коп. Реальна річна процентна ставка 41.19 % річних (п. 4.5). Загальна вартість кредиту для Позичальника за Кредитним договором становить 269\~951 грн. 68 коп. (п. 4.6). Згідно п. 4.7 Договору нарахування комісій, встановлених цим Кредитним договором здійснюється до дати повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. У випадку повного погашення кредиту (погашення його останньої частини) Позичальник зобов`язаний одночасно (в межах одного банківська дня) сплатити проценти, нараховані за останній місяць (частину останнього місяця) користування кредитом та встановлені Кредитним договором комісії, незалежно від настання кінцевої дати погашення щомісячного платежу, згідно із Графіком платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору) (п. 4.8). Відповідач не надала своєчасно відповідачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.\~5) та даних про рух коштів по рахунку з 06.11.2019 року по 11.10.2021 року (а.с. 8-13). 29.09.2021 року позивачем направлено боржнику досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань № 27-29092021-МВП-55 (а.с. 29-40), однак матеріали\~справи не\~містять реагування\~відповідача щодо\~зазначеної досудової\~вимоги. Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Пунктом 6.9 Договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 22.09.2021 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 150\~943 грн. 46 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 113\~681 грн. 54 коп.; заборгованості за відсотками - 37\~261 грн. 92 коп. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отримані кошти, не виконує взятих за договором зобов`язань суд дійшов висновку, що позов\~у частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 150\~943 грн. 46 коп. підлягає до задоволення. Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13 % від ціни позову та фіксованої суми у розмірі 1\~400 грн. 00 коп., то у такій на переконання суду слід відмовити, виходячи з наступного. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000550 адвоката Мужик Н. Т. (а.с. 27), копію договору про надання правової допомоги від 01.09.2021 року між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Аксіліум», в особі керуючого партнера Мужика Н. (а.с. 24-26) та копію довіреності № 12201 від 26.10.2021 року (а.с. 28). Разом з тим, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що АТ «Кредобанк» дійсно понесло витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять, крім того, детального опису робіт (наданих послуг), калькуляції, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги представником позивача суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги АТ «Кредобанк» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 % від ціни позову та фіксованої суми у розмірі 1\~400 грн. 00 коп. слід відмовити. Крім цього, суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з [PERSON] понесені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 2\~270 грн. 00 коп., які підтверджуються платіжним дорученням № 63784310 від 02.11.2021 року (а.с. 4). На підставі наведеного та

Outcome: approved