Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилалася на ту обставину, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано, сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду з даною заявою, є та обставина, що батько дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. На підставі чого, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх його видів заробітку та доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходу відповідача щомісячно до досягнення молодшими дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки, ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 26.07.2018 року було розірвано, що підтверджується копією рішення. Від шлюбних відносин сторони по справі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та встановлено у рішенні Іванівського районного суду Одеської області від 26.07.2018 року. Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, перебувають на її утриманні, оскільки протилежного не доведено. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст..150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, наявність у відповідача на утриманні інших осіб, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Отже, виходячи з вищенаведеного, беручи до уваги, що відповідач є молодою, працездатною людиною, іншого не встановлено, беручи до уваги безумовні інтереси дітей, суд вбачає наявність достатніх підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 992,40 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved