Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 07.02.2019 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №7. Після одруження стосунки між ними погіршились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, кожен з них живе своїми інтересами. В силу того, що в сторін різні склади характеру та уподобання, це призводить до непорозумінь та до конфліктних ситуацій. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя неможливе, шлюб розпався і відновленню не підлягає. Від шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . В суд позивачка не з`явилася подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає. Відзив на позов суду не подавав. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 лютого 2019 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №7 (а.с. 6). Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданим 21 березня 2019 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, спору відносно місця проживання якого між ними не має (а.с.7). З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що вона з відповідачем на даний час не підтримує шлюбних відносин, і примирятись з ним та проживати однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їх шлюб суд розриває. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, суд,

Outcome: approved