Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилається на те, що вона є опікуном трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей є відповідач [PERSON] , який не надає коштів на утримання дітей, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей та не спілкується з дітьми взагалі. Рішенням Хустського районного суду від 13.08.2020 року відповідача позбавлено батьківських прав стосовно дітей. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вона сама не зможе забезпечити такий рівень розвитку дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. Рішенням Хустського районного суду від 13 серпня 2020 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно розпоряджень голови Хустської державної адміністрації від 26.11.2020 року за №№ 428, 429, 430 над дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлено опіку та призначено їм опікуна позивачку [PERSON] . Діти перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2022 року складає 2618 гривень. Позивачка не надала суду доказів про наявні доходи відповідача та розмір таких доходів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved