Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» подав до суду позовну заяву в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про визнання кредитного договору недійсним. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 19.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № R53100372992В у вигляді грошових коштів у розмірі 32100 гривень. Відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 19.12.2015, процентна ставка становить 25% річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти у обсязі та у строки визначеними умовами кредитного договору. У зв`язку із припинення здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 14.03.2014 у сумі 40617,19 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту- 28788, 58 грн.; заборгованість по відсотках- 5861,22 грн.; заборгованість по штрафних санкціях- 0 грн., заборгованість по комісії- 5967,39 грн. 14.03.2014 ПАТ «ВТБ БАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклади договір про відступлення права вимоги № 140314нв. Згідно договору про відступлення права вимоги, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВТБ БАНК», включно і до [PERSON] . Після укладення договору відступлення, ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» була здійснена низка заходів щодо врегулювання спору у досудовому порядку, а саме, був відправлений лист по поштову адресу відповідача з повідомленням його про зміну кредитора і залишок заборгованості. Також неодноразово були здійснені телефонні дзвінки на відомі компанії телефонні номери відповідача. Станом на 22.12.2017 заборгованість відповідачки перед позивачем становить 40617,19 грн. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. 15.03.2018 відповідачка подала до суду зустрічний позов у якому покликається, що 19.12.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100372992В по отримання [PERSON] кредитних коштів на споживчі потреби у сумі 32100 грн. строком з 19.12.2012 до 19.12.2015 та сплати процентів у розмірі 25%. Окрім того, позичальник сплачує комісійну вигоду за управління кредитом в розмірі 20,28 % в рік. Вважає, що при підписанні вищезазначеного договору, банком було порушено законні права відповідачки. Кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі відповідачки, порушує її права та законні інтереси. Просить визнати кредитний договір № R53100372992В від 19.12.2012 недійсним та у задоволенні первісного позову відмовити. Ухвалою суду від 09.02.2018 відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 26.02.2022 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов просив задовольнити, у задоволенні зустрічного позов відмовити. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, 15.03.2018 подала до суду зустрічний позов, у якому просила визнати недійсним кредитний договір № R53100372992В від 19.12.2012 та у задоволення первісного позову, просила відмовити. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 19.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № R53100372992В у вигляді грошових коштів у розмірі 32100 гривень. Відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 19.12.2015, згідно з пунктом 3.1 сума кредиту 32100 (тридцять дві тисячі сто) гривень. Відповідно до пункту 3.2 цього договору, строк повернення кредитів, виданих в межах кредитної лінії, визначений терміном до 19.12.2015. За користування кредитними коштами встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 25% річних (п.3.3.1), дата списання банком 18 число кожного місяця (п.3.5) Договору. Відповідно до п.3.7 Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка комісій винагороди за управління кредитом у розмірі 1,59 % від початкової суми кредиту на рахунок банку № [NUMBER] у відділенні «Галицьке» ПАТ «ВТБ Банк». Станом на 14.03.2014 утворилась заборгованість у сумі 40617,19 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту- 28788, 58 грн.; заборгованість по відсотках- 5861,22 грн.; заборгованість по штрафних санкціях- 0 грн., заборгованість по комісії- 5967,39 грн. Відповідно до п. 3.11 підписанням цього договору позичальнику підтверджує, що він перед укладенням цього договору письмово ознайомлений з інформацією про особу місцезнаходженням банку, про умови кредитування та умови договорів забезпечення, а також про орієнтовану сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача), пов`язаних з одержанням кредиту, укладенням цього договору та оформленням договорів застави та страхування. Позичальнику цим підтверджує свою згоду із зазначеними діючими умовами (аркуш справи 19-25). Як вбачається із меморіального ордеру № 54376 від 19.12.2012, позивачем свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачці грошові кошти у сумі 32100 гривень (аркуш справи 26). 14.03.2014 ПАТ «ВТБ БАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклади договір про відступлення права вимоги № 140314нв (аркуш справи 29-34). Із дослідженого судом розрахунку, вбачається, що станом на 14.03.2014 у відповідачки утворилась заборгованість у сумі 40617,19 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту- 28788, 58 грн.; заборгованість по відсотках- 5861,22 грн.; заборгованість по штрафних санкціях- 0 грн., заборгованість по комісії- 5967,39 грн. Статтею 628 ЦК України, визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 204 ЦК України, закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України, боржник звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд приходить до переконання, що оскільки позивач своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов`язання перед відповідачем, у свою чергу відповідачем не виконано зобов`язання по поверненню кредиту, то позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов є підставним та підлягає до задоволення. Щодо зустрічного позову відповідачки- позивачки за зустрічним позовом, про визнання кредитного договору недійсним, суд приходить до наступного. Зважаючи на те, що даний кредитний договір № R53100372992В від 19.12.2012 укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачкою [PERSON] став підставою для видачі кредиту, що також підтверджується меморіальним ордером № 54376 від 19.12.2012 (аркуш справи 26), суд прийшов до висновку, що позов про стягнення грошових коштів є обґрунтованим. Отже зустрічний позов [PERSON] до ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про визнання кредитного договору недійсним суд вважає безпідставним. Безпідставність даного позову також підтверджується відсутністю будь-яких доказів збоку [PERSON] , а також фактичне визнання умов договору за якими [PERSON] здійснила погашення кредиту. Відтак підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved