Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі до 06.05.2015 року, коли шлюб був розірваний рішенням Рахівського районного суду у справі 305/747/15-ц, але потім з 2016 року вони знову відновили сімейні відносини, стали проживати разом та у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Пів року тому відповідач виїхав за кордон і перестав надавати допомогу, та заявив, що в сім`ю не повернеться, оскільки має іншу жінку, а тому й допомагати сім`ї не буде. З відповідачем вони мають п`ятеро дітей і сама вона не в змозі забезпечувати їх всім необхідним, а відповідач зовсім не цікавиться дітьми, хоч є здоровою та працездатною особою. У зв`язку з наведеним просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] в її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати реєстрації позовної заяви і до досягнення повноліття дитиною, допустивши негайне виконання рішення суму в частині стягнення аліментів за один місяць. Ухвалою Рахівського районного суду від 22.06.2022 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін, та Відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву і докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення Відповідача, однак [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористався. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач у встановлений законом строк відзив не подав, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, розглянувши подані позивачем письмові документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до такого висновку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.10.2003 по 06.05.2015, але після розірвання шлюбу Рахівським районним судом (справа 305/747/15-ц провадження по справі 2/305/481/15), з 2016 року вони поновили сімейні відносини. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 сімейного кодексу України №00034773203 від 27.01.2022 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , а громадяни [PERSON] та [PERSON] являються батьками зазначеної дитини. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач у порушення своїх батьківських обов`язків матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначене підтверджується довідкою старости села [PERSON] №59 від 09.02.2022 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , який 11.02.2022 був складений сільським головою с. Богдан на підставі проведеного обстеження комісією в складі депутатів Богданської територіальної громади Жигуц Р.М., Фільтюк М.Ю. та Шорбана П.П . За змістом ст.ст. 181, 182 СК України, у випадку невиконання батьками свого обов`язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу й матеріальне становище відповідача, який є здоровою та працездатною особою, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , у заявленому позивачкою розмірі - 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на утримання дитини, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в цьому випадку з 17 лютого 2022 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved