Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

З 1999 року [PERSON] проживала однією сім`єю зі [PERSON] до [INFO] - день смерті останньої. Заявник є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, однак через відсутність належних доказів проживання однією сім`єю із [PERSON] , заявник не може оформити спадщину на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю. За захистом прав та інтересів спадкоємця з відповідною заявою [PERSON] 31 січня 2022 року звернулася до суду. Ухвалою від 01 лютого 2022 року у справі відкрито провадження (а.с. 21). Судові засідання 15 лютого та 01 березня 2022 року були відкладені через неявку учасників справи, в тому числі у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану. В судове засідання 15 березня 2022 року заявник не з`явилася, подавши 14 березня 2022 року клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 29). Представник заінтересованої особи - Мурованокуриловецької селищної ради у судове засідання не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 23). У цій же заяві не заперечила проти встановлення факту проживання зі спадкодавцем. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 43 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності учасників справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, зокрема, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, надані заявником, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6), яка, відповідно до довідки Курашовецького старостинського округу № 395 від 29 грудня 2021 року (а.с. 7), була зареєстрована по [ADDRESS] . Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну ділянку площею 2,0269 га, яка знаходиться на території колишньої Курашовецької сільської ради колишнього Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8, 9). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Заповітом, вчиненим 08 квітня 1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 29 (зворот а.с. 15), [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть від 05.12.2006 (а.с. 11) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із довідки Курашовецького старостинського округу № 374 від 07 грудня 2021 року (а.с. 8) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68183242 від 20.01.2022 (а.с. 14) слідує, що спадкоємець за заповітом зі спадкодавцем не проживала, до нотаріуса за оформленням спадщини не зверталася. В той же час, із довідок Курашовецького старостинського округу № 395 від 29 грудня 2021 року (а.с. 7) та № 374 від 07 грудня 2021 року (а.с. 8), акту про встановлення факту спільного проживання від 16 грудня 2021 року (а.с. 10) слідує, що спадкодавець до дня смерті була зареєстрована у [ADDRESS] , але на день смерті постійно з 1999 року проживала разом із [PERSON] за адресою її реєстрації по [ADDRESS] . Вважаючи, що спільним проживанням вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , заявник лише у 2022 році звернулася до державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав на земельну ділянку. Постановою № 5 від 20 січня 2022 року державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 13) заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Свідоцтвами про смерть (а.с. 6, 11), довідками Курашовецького старостинського округу № 395 від 29 грудня 2021 року (а.с. 7), № 374, № 375 від 07 грудня 2021 року (а.с. 8, 9), № актом про встановлення факту спільного проживання від 16 грудня 2021 року (а.с. 10), постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 5 від 20 січня 2022 року (а.с. 13) [PERSON] довела факт відкриття спадщини, склад спадщини, факт проживання зі спадкодавцем більше п`яти років до моменту відкриття спадщини, а від так - своє право спадкувати у четвертій черзі за законом після смерті [PERSON] , а також неможливість оформлення своїх спадкових прав без судового рішення про встановлення юридичного факту. На підставі викладеного, суд вважає беззаперечно доведеним факт, що [PERSON] проживала із померлою [INFO] [PERSON] однією сім`єю з 1999 року до дня її смерті за адресою свого місця проживання.

Outcome: approved