Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

30 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 84 775,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він працював у Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова». 31 травня 2021 року наказом № 321вк його було звільнено з посади слюсаря випробувача виробів (спеціальні виробництва) 6 розряду цеху № 97, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком. Згідно довідки відповідача № 80 від 18 жовтня 2021 року, наданої на адвокатський запит, станом на 18 жовтня 2021 року сума невиплаченої заробітної плати та остаточного розрахунку становить 53 311,00 грн. Однак, остаточний розрахунок відповідач провів з позивачем лише 17 листопада 2021 року шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку. Тобто, з дня звільнення і до дня фактичної виплати відповідачем позивачу заборгованості по заробітній платі, належній позивачу при звільненні, минуло 119 робочих днів. Згідно наданої відповідачем довідки розмір середньоденної заробітної плати позивача становив 712,40 грн. За розрахунками позивача розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 84 775,60 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - Володченков Є.Ю. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 22 березня 2016 року працював у Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (наказ № 212-ок від 21 березня 2016 року (а.с. 5)), що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 13-19). 31 травня 2021 року на підставі наказу № 321вк від 31 травня 2021 року [PERSON] було звільнено з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком (ст. 38 КЗпП України), з 31 травня 2021 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Однак, у день звільнення відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок. Згідно довідки № 80 від 18 жовтня 2021 року, виданої Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», станом на 18 жовтня 2021 року сума невиплаченої [PERSON] заробітної плати та остаточного розрахунку складає 53 311,00 грн. (а.с. 7). Остаточний розрахунок в повному обсязі відповідач провів з позивачем лише 17 листопада 2021 року, що підтверджується Випискою по картці/рахунку [PERSON] , виданої Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, позивач має право на стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2021 року, тобто з дня, наступного за днем звільнення, по 17 листопада 2021 року включно, тобто по день фактичного розрахунку. Відповідно до пункту 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Згідно довідки № 27/97 від 03 грудня 2021 року, виданої Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 712,40 грн. (а.с. 24). Середній заробіток розраховується за період з 01 червня 2021 року по 17 листопада 2021 року. Кількість робочих днів за період з 01 червня 2021 року по 17 листопада 2021 року складає: 118 днів, саме: червень 2021 року - 20 днів, липень 2021 року - 22 дні, серпень 2021 року - 21 день, вересень 2021 року - 22 дні, жовтень 2021 року - 20 днів, листопад 2021 року - 13 днів. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 01 червня 2021 року по 17 листопада 2021 року включно складає 84 063,20 грн. (712,40 грн. х 118 днів = 84 063,20 грн.). У зв`язку з викладеним суд приходить до переконливого висновку, що з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь [PERSON] слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 84 063,20 грн., а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, за які позивачем було сплачено судовий збір, задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. (у мінімальному розмірі для позовних вимог майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: partial