Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 20.12.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з СТ "Росинка" на користь [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 62560,00 грн. та судові витрати у розмірі 908,00 грн. Ухвалою суду від 28.12.2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 12.01.2022 року в приміщенні суду позивачем [PERSON] усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2022 року провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду в спрощеному позовному порядку без виклику сторін. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач СТ "Росинка" за адресою місцезнаходження поштову кореспонденцію не отримує. Третя особа [PERSON] 31.01.2022 року отримала ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви. На теперішній час відзиву від відповідача або письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило. На підставі викладеного, враховуючи закінчення строків для подання відзиву та письмових пояснень, суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що третя особа [PERSON] була членом СТ "Росинка" з 1995 по 2016 рік. Рішенням загальних зборів членів СТ "Росинка" від 19.06.2016 року [PERSON] була виключена з членів СТ з приводу систематичних неплатежів членських внесків та комунальних послуг, після чого садовий будинок був відключений від системи електро- та водопостачання. Позивач зазначає, що третя особа [PERSON] перед виїздом з території України забрала з садового будинку всі цінні речі та залишила позивачу ключі від нього з метою нагляду за будинком, оскільки позивач є її рідним онуком. Враховуючи відсутність в садовому будинку електрики та водопостачання, що призвело до занедбаності садового будинку, навесні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до голови правління СТ "Росинка" [PERSON]. з проханням відновити елетро- та водопостачання до садового будинку, на що голова правління запропонував сплатити наявну заборгованість, до якої включив борг [PERSON] станом на день її виключення з членів товариства та суму витрат СТ за вень період після її виключення, всього в розмірі 35560,00 грн. Окрім того [PERSON] зажадав внесення вступного внеску в розмірі 1000 доларів США. Позивач стверджує, що [PERSON] запевнив, що всі ці питання він особисто у телефонному режимі узгодив з [PERSON] , яка на той час перебувала на території Росії, та запропонував позивачу сплатити зазначені грошові кошти від імені [PERSON] і розписатися за неї у заяві про її вступ в члени СТ. Не маючи особистого доручення від [PERSON] на виконання її обов`язків по сплаті боргу та вступного внеску, знаходячись під впливом [PERSON] , позивач підписав заяву від імені [PERSON] та після рішення загальних зборів від 18.06.2021 року сплатив особистими коштами грошову суму в розмірі 35560 грн. на банківський рахунок СТ "Росинка" 25.06.2021 року, а вступний внесок в розмірі 1000 доларів США передав особисто [PERSON] під розписку 19.06.2021 року. Після цього було відновлено електро- та водопостачання у садовий будинок. Третя особа [PERSON] , яка ніколи не визнавала своїх боргових зобов`язань перед СТ і ніколи не доручала сплачувати від її імені будь-які платежі та внески, дізнавшись про те, що трапилося, була дуже обурена та вигнала позивача [PERSON] з будинку та на вимогу повернути йому сплачені кошти відповіла, що не визнає будь-яких грошових зобов`язань перед СТ "Росинка", а тому всі фінансові питання потрібто вирішувати з тим, кому позивач гроші сплачував. На звернення позивача про повернення коштів [PERSON] відмовив. Також позивач 01.12.2021 року написав повідомлення у чат членів СТ "Росинка" для вирішення питання про повернення безпідставно отриманих коштів у добровільному порядку, однак станом на час звернення до суду відповіді не отримав. Позивач зазначає, що відповідач володіє належними позивачу грошовими коштами безпідставно і повинен їх повернути. Відповідач СТ "Росинка" правом на подання відзиву не скористалось, будь-яких заяв щодо розгляду справи не надало. Третя особа [PERSON] правом на подання письмових пояснень не скористалась, будь-яких заяв щодо розгляду справи не надала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 08.06.2018 року [PERSON] звернулась до СТ "Росинка" з заявою, в якій просила підключити її садовий будинок до електропостачання та водопостачання, в зв`язку з тим, що нею були сплачені пайові внески по всім зазначеним послугам. В зазначеній заяві [PERSON] також посилається на те, що сплата за спожиту електроенергію здійснювалась регулярно, всі гроші передавались [PERSON] (охоронцю) під його розпис, тому боргів у неї немає! Коли почалася війна з 2014 року на дачі ніхто не жив, вона все перекрила та тільки приїжджала дивилася та прибирала. Виходить, що 4 роки будинок був закритий, ніхто не жив, нічим не користувався, тому просить підключити її до зазначених послуг /а.с.13/. Згідно з виписки з рішення правління СТ "Росинка" від 19.06.2021 року розглянувши заяву [PERSON] , правління СТ "Росинка" вирішило та постановило, прийняти [PERSON] в склад членів СТ "Росинка" пілся уплати боргів в сумі 35560,00 грн. Вказана виписка містить розшифровку: 23010 грн. - заборгованість до 2016 року, 12000 грн. (охорона, розвиток інфраструктури, порядок за 5 років), 2016-2021 рр. 50 грн. за сотку (2,2 сотки у [PERSON] ), 110 грн. х 5 лет, що складає 550 грн. Всього - 35560 грн. Правлінням СТ "Росинка" вирішено включити [PERSON] знову до складу СТ "Росинка", та попередньо внести їй 1000 доларів США (27000 грн.) на розвиток інфраструктури СТ "Росинка". Підключення всіх комунікацій за свій рахунок (світло, вода), із встановленням з зовнішньої частини паркану, доглядової ями та водоміра. При повторній систематичній несплаті правління СТ "Росинка" залишає за собою право повторного виключення (згідно з уставом) /а.с.14/. Судом досліджено розписку від 19.06.2021 року, згідно з якою [PERSON] зазначив, що вступний внесок в розвиток інфраструктури СТ "Росинка" ним ( [PERSON] ), склав двадцять сім тисяч п`ятсот гривень (1000 доларів США). Внесок підтверджено головою СТ "Росинка" [PERSON]. /а.с.12/. 25.06.2021 року [PERSON] сплатив СТ "Росинка" 35560,00 грн., що підтверджується квитанцією №54 /а.с.16/. 11.09.2021 року та 30.10.2021 року [PERSON] сплачував СТ "Росинка" за водопостачання за період, починаючи з червня, що підтверджується відповідними квитанціями /а.с.15/. Згідно з довідкою від 06.11.2021 року за підписом голови СТ "Росинка" [PERSON]. 19.06.2021 року рішенням загальних зборів [PERSON] була прийнята в члени садового товариства "Росинка" /а.с.11/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно і зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 2 ст. 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний суд в постанові від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц роз`яснив, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. ВС дійшов висновку, що для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Суд касаційної інстанції зазначив, що у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Оскільки судом вже була встановлена обставина відсутності укладеного між сторонами договору, вірним є висновок про безпідставність отриманої ФОП грошової суми, яку відповідач зобов`язаний повернути позивачу (постанова від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц). V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що третя особа [PERSON] була виключена з членів садового товариства "Росинка" через наявну заборгованість з водопостачання та електропостачання. 19.06.2021 року рішенням правління СТ "Росинка" [PERSON] прийнято у члени СТ "Росинка" за умови погашення виниклої заборгованості. Позивач [PERSON] зазначає, що він особисто написав від її імені відповідну заяву, однак копію такої заяви до матеріалів не подає. Позивач [PERSON] посилається на те, що третя особа [PERSON] була обурена на нього за такі дії, оскільки не просила його сплачувати за неї заборгованість, яку вона не визнає. Однак на підтвердження зазначених доводів будь-яких належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів суду не надано. Так, позивачем до матеріалів справи додано заяву [PERSON] , датовану 2018 роком, в якій вона зазначає, що не визнає наявність боргу та просить підключити її до водопостачання та електропостачання. Однак факт подання такої заяви, яка при цьому не містить відмітки СТ "Росинка" про її отримання, не доводить факт, що [PERSON] особисто не зверталась до СТ "Росинка" з заявою про її прийняття в члени садового товариства в 2021 році. Так само, як і докази сплати [PERSON] від імені [PERSON] грошових коштів СТ "Росинка" не є доказом того, що [PERSON] здійснював такі платежі за власної ініціативи без погодження з [PERSON] . Таким чином, суд не погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що сплачені грошові кошти на користь СТ "Росинка" є безпідставно набутим майном, оскільки стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами обставин, викладених в позовній заяві, щодо відсутності доручення від [PERSON] на виконання таких дій. Окрім того, суд звертає увагу на те, що [PERSON] з червня 2021 року по жовтень 2021 року включно сплачував за послуги водо- та електропостачання, користуючись ними під час проживання в садовому будинку з дозволу третьої особи [PERSON] , оскільки як зазначає сам позивач третя особа залишила йому ключі з метою нагляду за будинком, виїжджаючи з території України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed