Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», 3-ті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог зазначила ,що кредитний договір нотаріально не посвідчений, тому виконавчий напис посвідчений не на підставі тих документів які підтверджують безспірність правовідносин. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримала позовні вимоги. Відповідач та треті особи повідомлялися належним чином, однак заяв чи клопотань на адресу суду від них не надходило. Ухвалою судді від 15 лютого 2021 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», третя особа: приватний нотаріус Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець Табінський Олег Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без руху. Ухвалою судді від 25 лютого 2021року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання у цивільній справі. Ухвалою суду від 25 лютого 2021року витребувано у відповідача копії документів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що 29 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 695, яким запропоновано звернути стягнення з позивача, , який є Боржником за Кредитним договором № 154#00017796834 від 13.11.2013 року, укладеним з AT «СБЕРБАНК», право вимоги за яким перейшло на підставі договору факторингу 475/БД06-2/19 від 19.12.2019 року до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна». У виконавчому написі значиться, що строк платежу за Кредитним договором №154//0001 7796834 від 13.1 1.2013 р. настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.12. 2019 року по 22,06.2020 p.. (сума заборгованості становить 52 287,27 грн.. що складається з :простроченої заборгованості за сумою кредиту становить 1 8 934,1 5 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 33 353,12 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувана в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 52787, 27 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. 20.10.2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 63318525 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 695 виданого 29 вересня 2020 року. Листом від 22.12.2020 p. № 54212 приватний виконавець повідомив, що у нього на виконанні знаходиться ВП № 63318525 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 29 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. за реєстровим номером 695 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у сумі 52787,27 грн. та надіслав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію виконавчого напису від 29.09.2020 р. №695. Також приватний виконавець в телефонній розмові повідомив адвоката, що після отримання адвокатських запитів він виявив, що виконавче провадження № 63321063 було відкрито ним помилково. За даними реєстру боржників станом на 31 грудня 2020 р. стосовно [PERSON] на виконанні у приватного виконавця Табінського О.В. залишилося одне ВП № 63318525. Згідно інформації про виконавче провадження № 63321063 отриманим за ідентифікатором доступу - всі постанови в цьому виконавчому проваджені, в тому числі і Постанова про передачу ВД до підприємства, установи, організації від 21.10.2020 р. з підстав «Помилка виконавця» - скасовані. На адвокатський запит ТзДВ «М`ЯСОКОМБІНАТ «ЯТРАНЬ» з підтвердженням копіями відповідних платіжних документів повідомив, що на підприємстві на виконанні знаходиться Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.10.2020 р. у ВП № 63321063 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЄСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 52 787.27 грн.;з [PERSON] стягнено та перераховано на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» по ВП № 63321063 941.56 грн. в рахунок погашення боргу, крім того стягнено та перераховано 470.78 грн. основної винагороди приватного виконавця Табінського О.В. та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 810,00 грн.; 29 грудня 2020 року на підприємство надійшла Постанова приватного виконавця Табінського О.В. про скасування Постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 2 1.10.2020 р. у ВП № 63321063; на підприємстві на виконанні знаходиться Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.10.2020 р. у ВП № 63318525 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 52 787.27 грн.; з [PERSON] стягнено та перераховано на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» по ВП № 63318525 1706,42 грн. в рахунок погашення боргу, крім того стягнено та перераховано 725.73 грн. основної винагороди приватного виконавця Табінського О.В.та витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 810.00 грн. Станом на 1 січня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» по ВП № 63318525 та ВП № 63321063 загальна суму 2647, 98 грн. Перерахування грошових коштів ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» по виконавчому напису приватного нотаріуса КМНО Григорян Д.Г. від 29.09.2020 p. № 695 підтверджується наступними платіжними дорученнями : № 28582 від 10.11.2020 р. на суму 478,34 грн.; № 28583 від 10.1 1.2020 р. на суму 478,34 грн.; №30314 від 07.12.2020 р. на суму 463,33 грн. ;№ 303 1 5 від 07.12.2020 р. на суму 463,22 грн.; № 325 від 1 1.01.202 1 р. на суму 764.86 грн. Позивач пред`являє вимогу по поверненню стягнених коштів за оскаржуваним виконавчим написом у вказаній сумі, оскільки грошові кошти у розмірі 2647.98 грн. перераховані відповідачу по виконавчому напису від 29.09.2020 р. № 695 щодо якого заявлені позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню. Суд вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню виходячи з наступного. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку документів. При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість бо інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався п.19 ч. 1 ст.34, ст.87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Доказів про те що позивач оскаржив договір про надання кредиту не надано, але і безспірність боргу відповідачем не доведена. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Окрім того приватний нотаріус не впевнився в тому, що стягувач повідомляв [PERSON] про існування заборгованості. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Із вищезазначеного вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківнапри вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 695 від 29.09.2020 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Судові втрати стягнути з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved