Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

21.01.2022 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так. 26.01.2016 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила відсутність взаєморозуміння з причин, що відповідач належить до релігійної організації Свідки Єгови, та щоденно переконує її прийняти і змінити релігію, вступивши до братства Свідків Єгова , також до цього відповідач примушує їх малолітню дочку. На цьому грунті між сторонами почали виникати сварки щодня, між ними зникла взаємоповага, припинили спільне проживання, як одна сім`я. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою з цим позовом до суду. Позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , стягнути з останнього на її користь, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі твердої грошової суми 4000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання даної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.01.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про відкриття провадження у справі, та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за фактичним місцем проживання та реєстрації, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подав. Згідно поштового повідомлення "Укрпошти" відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву про розірвання шлюбу і стягнення аліментів отримав 11.02.2022 року, строк для подання відзиву сплив. Клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву відповідач не заявив. Позивачка станом на 10.03.2022 року, заяву про залишення позову без руху, або закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з відповідачем суду не подала. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов такого висновку. Позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу слід задовольнити повністю виходячи з такого. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26 січня 2016 року у відділі ДРАЦС Міжгірського РУЮ у Закарпатській області, про що зроблений відповідний актовий запис 26.01.2016 за № 03. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Позивачка суду повідомили, що фактично спільно у шлюбі з відповідачем не проживає, тобто сторони шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Відповідач цих обставин не заперечив. Жодна із сторін не подали суду клопотання про надання їм строку для примирення у шлюбі. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання однієї малолітньої дитини в розмірі твердої грошової суми 4000 грн слід задовольнити частково виходячи з такого. Позивачка одночасно з позовною вимогою про розірвання шлюбу заявила додаткову вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з підстав, що дитина сторін після розірвання шлюбу між сторонами за їх спільною домовленістю залишиться проживати з позивачкою, за адресою: [ADDRESS] . Ці обставини відповідачем не заперечені. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" установлено такий прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Статтею 182 ч.2 СК України визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 4000 грн слід задовольнити частково, бо розмір аліментів, який просить визначити позивачка є завищеним та належно необгрунтованим. Зокрема, позивачкою не вказано щомісячні витрати на дитину, не зазначено місце праці або джерело доходу позивачки, матеріальне становище сім`ї, а тому розмір аліментів суд визначає в твердій грошовій сумі 3000 грн, з врахуванням співмірного обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей (дитини). При цьому, суд враховує, що відповідач є молодою, працездатною особою, цілком спроможний заробляти кошти для виконання обов`язку з надання достатнього утримання своєї дитини, не позбавлений можливості вживати активних заходів для працевлаштування. Розмір аліментів визначений судом не погіршить матеріальне становище відповідача, а також буде достатнім для забезпечення належних умов життя, необхідних для розвитку дитини сторін. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витратив в такому порядку: 992,40 грн у користь позивачки за позовні вимоги про розірвання шлюбу; 992,40 грн у користь держави за позовні вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка не оплачувала такі з підстав визначених п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: partial