Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановити над ним опіку та призначити [PERSON] опікуном. Свою заяву [PERSON] обгрунтував наступним. Так, заявник є сином [PERSON] та фактично проживає разом з батьком та з матір`ю - [PERSON] у одному помешканні за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки МСЕК від 19 квітня 2012 року [PERSON] має статус інваліда другої групи, починаючи з 12 квітня 2012 року безстроково. Згідно висновку ЛКК від 25 червня 2021 року, [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та є особою, яка не здатна до самообслуговування. Заявник вказав, що визнання його батька недієздатним необхідно для вирішення різного роду питань в його інтересах. При цьому, заявник вказав, що він є найближчою людиною для батька, має час та можливість доглядати за батьком, тобто здійснювати опікунство, забезпечуючи реалізацію його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Згідно розпорядження голови Глобинського районного суду за номером 4 від 02 липня 2021 року справу за заявою [PERSON] було передано до Кременчуцького районного суду Полтавської області як суду найбільш територіально наближеного, у зв`язку з відсутністю необхідної кількості присяжних для проведення автоматизованого розподілу справи у Глобинському районному суді. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, сформованого 19 липня 2021 року АСДС Кременчуцького районного суду Полтавської області, справу за заявою [PERSON] розподілено до провадження судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліної Ж.О., а також розподілено присяжних для розгляду справи - Микулинець В.Д. та Погорілець О.В. 21 липня 2021 року ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. 12 серпня 2021 року ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області витребувано від КНП «Глобинська міська лікарня» амбулаторну картку [PERSON] , [INFO] . 04 жовтня 2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання [PERSON] про призначення по справі судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] , [INFO] , проведення експертизи доручено експертам КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради». Представник заявника адвокат Грущенко С.Г. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у заяві [PERSON] , одночасно вказав, що його довіритель не мав змоги доставити батька - [PERSON] до експертної установи для проведення призначеної судом експертизи у зв`язку з тяжким станом здоров`я останнього. Представник зацікавленої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, де проти задоволення заявлених вимог не заперечував та просив справу розглядати без його участі. Вислухавши представника заявника адвоката Грущенка С.Г., дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Заявник по справі - [PERSON] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 1981 року Глобинським відділом РАЦС Полтавської області. Згідно довідки Виконавчого комітету Глобинської міської ради за вих. № 02-36/275 від 25 червня 2021 року, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки МСЕ № 005924 від 12 квітня 2012 року, [PERSON] , 1952 року народження, має статус інваліда 2 групи у зв`язку із загальним захворюванням, починаючи з 12 квітня 2012 року безстроково. Згідно висновку ЛКК КНП «Глобинська міська лікарня Глобинської міської ради» № 2013/6 від 25 червня 2021 року, [PERSON] , 1952 року народження, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та є особою, яка не здатна до самообслуговування. Приписами частини 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини 1 статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Положеннями статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового слідства чи суду. Відповідно до частини 1 статті 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до статті 105 Цивільного процесуального кодексу України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: у тому числі психічний стан особи. Таким чином, з урахуванням вказаних вище положень чинного законодавства, фізична особа може бути визнана судом недієздатною у разі доведення належним засобом доказування, у даному випадку - висновком судово- психіатричної експертизи, наявність у особи хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого дана особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У даній справі судом було призначено судово-психіатричну експертизу з метою встановлення наявності у [PERSON] хронічного, стійкого психічного розладу а також здатності його усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Однак, як вбачається з листа голови АСПЕК КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Хоменка І.А. за вих. № 445 від 06 грудня 2021 року, огляд [PERSON] призначався на 08 листопада 2021 року та на 06 грудня 2021 року, про що заявник був повідомлений у телефонному режимі, однак останній повідомив, що не має можливості доставити батька для проведення експертизи. За таких обставин, експертною установою повернуто до суду матеріали цивільної справи для прийняття подальшого процесуального рішення. Отже у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про наявність у [PERSON] хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого він позбавлений можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для визнання його недієздатним. Суд зауважує, що надана заявником медична документація щодо неможливості [PERSON] до самообслуговування, наявності статусу інваліда 2 групи, а також необхідності постійного стороннього догляду також не свідчать про психічний стан особи. Щодо вимог заявника про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуна, суд зазначає наступне. Так, статтею 41 Цивільного кодексу України передбачено наслідки визнання фізичної особи недієздатною, одним з яких є, встановлення опіки над такою особою. Окрім того, положеннями частини 1 статті 60 Цивільного кодексу України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, заявлені вимоги про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуном останнього його сина - заявника по справі [PERSON] , є похідними від вимог про визнання особи недієздатною, а тому також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed