Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб та судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що 13 січня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від цього шлюбу народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04 жовтня 2021 року шлюб розірвано, дочка залишилась проживати з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки і на її утримання. На даний час позивачка не працює, оскільки весь час приділяє догляду за малолітньою донькою, якій лише 1 рік і 4 місяці. Вік дитини ускладнює і фактично унеможливлює працевлаштування, інших доходів не має і не має можливості їх отримати. Враховуючи нинішні ціни на продукти харчування, ліки, одяг, комунальні послуги, базові потреби для дитини та для неї, має велику потребу в матеріальній допомозі від відповідача, як батька дитини. Вважає, що відповідач, який є фізично здоровим, не має на утриманні інших осіб, офіційно працевлаштований у Польщі на фабриці та отримує регулярний дохід, здатний надавати матері дитини утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 23.11.2021 відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, надано відповідачу термін п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подачі відзиву. 30.11.2021 від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 19). Ухвалу суду та копію позову з додатками отримано відповідачем 02.12.2021. 06.12.2021 від представника відповідача адвоката Спіріної надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 06.04.2022 від представника відповідача адвоката Спіріної Ю.П. надійшов відзив на позовну заяву, який не прийнятий судом, оскільки поданий з пропуском встановленого строку для його подання (строк закінчився 17.12.2021), а також не подано клопотання про поновлення пропущеного строку та визнання причин пропуску строку поважними. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просили його задовольнити. Пояснила, що малолітня дитина перебуває на її утриманні, відповідач не допомагає її утримувати, один раз 01.02.2022 сплатив аліменти на утримання дитини, які призначені судовим наказом івд 22.11.2021, за лютий і березень 2022 року аліментів не сплатив. Вона отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн, а також допомагають її батьки. У відповідача є двоє братів та батьки-пенсіонери, які отримують пенсію за віком, тому вважає, що відповідач не утримує своїх батьків, так як у них є окремих дохід. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що згідно з довідкою №05/04 від 05.04.2022, виданою директором ТзОВ «Пітстоп», [PERSON] працює у ТОВ «Пітстоп» з 25.01.2022, його посадовий оклад встановлено в розмірі 6800 грн має оклад 6800 грн, сплачує ј аліменти на дитину та 20% податків. На решту суми має прожити сам і допомогти непрацездатним батькам-пенсіонерам. Може сплачувати допомогу на утримання дружини у розмірі 600 грн, таким чином позов частково визнає. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 13 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №6 (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04 жовтня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дочку [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с.6). Згідно довідки №07-01-20/2111 про склад сім`ї від 29.07.2021, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). 22.11.2021 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частини його доходу (а.с.49). [PERSON] сплатив 01.02.2022 7000 грн. в рахунок аліментів на дитину, що визнається сторнами. Батьки [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] - пенсіонери за віком, що визнається сторонами. Згідно з довідкою №05/04 від 05.04.2022, виданою директором ТзОВ «Пітстоп», [PERSON] працює у ТОВ «Пітстоп» з 25.01.2022, його посадовий оклад встановлено в розмірі 6800 грн (а.с.54). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно з ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності зі ст. 77, 79 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка отримує соціальні виплати на дитину, матір не може працювати, оскільки доглядає малолітню дитину. Відповідач є батьком дитини, працездатний та працевлаштований, частково визнав позов та згідний сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 600 грн, отже має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки. При цьому, суд зауважує, що він має на утриманні лише доньку, як і позивачка, а батьки пенсійного віку отримують власний дохід - пенсію, тому не перебувають на утриманні сина. Наявність у відповідача батьків пенсійного віку не може впливати на його обов`язок надавати матеріальну допомогу своїй дитині та дружині, які її потребують. Також суд приймає до уваги, що даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає розумним і достатнім стягнути з відповідача на утримання дружини аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, що відповідатиме інтересам обох сторін. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. З довідки про доходи відповідача слідує, що його середньомісячна заробітна плата складає близько 5440 грн (з урахуванням 20% на сплату податку). Прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2022 року у розмірі 2481грн. Після відрахувань із заробітної плати відповідача аліментів на дитину (1/4 частина його доходу близько 1360 грн.) та дружину (1000 грн.), в його розпорядженні залишатиметься близько 3000 грн, що перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб. Щодо вимоги стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме: положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Тому, в цій частині позов не підлягає задоволенню. Враховуючи усі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави. За таких обставин,

Outcome: partial