Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

15 липня 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості зазначивши, що 20.06.2008 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № MKD7GA0000000021. Згідно договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 10340,00 доларів США на термін до 20.06.2028 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором № MKD7GA0000000021. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та норм ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 29.04.2021 року має заборгованість в загальному розмірі 79423,16 доларів США, яка складається з наступного: 8503,81 долари США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 14150,41 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3785,87 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 52983,07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Разом з тим, законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості,тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 22654,22 долари США, яка складається з наступного: 8503,81 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 14150,41 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце,дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У своїй позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечив (а.с. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив щодо позову не подав, причини неявки не повідомив (а.с. 32-34, 39, 41, 42). Отже, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2 статті 638 ЦК України, передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання (а.с. 29-30). Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2021 року закрито підготовче засідання, а справу призначено до розгляду по суті (а.с. 37-38). Судом встановлено, що 20.06.2008 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № MKD7GA0000000021. Згідно п. 8.1 договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 10340,00 доларів США на термін до 20.06.2028 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених вказаним договором (а.с. 10-13). Згідно копії ордеру розпорядження про надання кредиту № MKD7GA0000000021 від 20.06.2008 року на рахунок відповідача [PERSON] позивачем було перераховано грошові кошти в розмірі 8000,00 доларів США (а.с. 14). Згідно до п. 2.2.1. позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, зазначені в п. 8.1 даного договору. Пунктом 2.2.2. договору передбачено, що позичальник зобов`язався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 8.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно до п. 8.1.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит згідно порядку та в строки, які вказані у п. 8.1. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз. 1 п. 8.1 даного договору. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 29.04.2021 року складає 8503,81 долари США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 14150,41 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3785,87 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 52983,07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 4-8). Частиною 1 статті 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач відзиву відносно позову до суду не подав. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав згідно кредитного договору кредит, зі щомісячною сплатою суми кредиту та процентів, однак вчасно не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, тому позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з нього заборгованості на загальну суму 22654,22 долари США є підставним і підлягає до задоволення. Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Враховуючи, що позивач просить стягнути суму заборгованості в іноземній валюті, тому заборгованість слід стягнути в іноземній валюті - 22654,22 долари США. При цьому, слід зазначити, що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення, тобто на 23.02.2022 року офіційний курс гривні до долара США становила за 100 доларів США - 2898,77 гривень. Отже заборгованість в розмірі 22654,22 доларів США на день ухвалення рішення - 23.02.2022 року становить 656693,73 грн.. Судові витрати в сумі 9440,01 гривень по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved