Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Маковійчук Л.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що з вересня 2020 року [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , [INFO] та проживає разом однією сім`єю в [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] завагітніла та [INFO] в них народилась спільна дочка [PERSON] Народження дитини зареєстровано 24 листопада 2021 року у виконавчому комітеті Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис №23. Однак, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.08.2014 року, а тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем матері. Вказує на те, що заочним рішенням Кіцманським районним судом Чернівецької області від 13.11.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Звертає увагу на те, що, народження їхньої дочки [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі актових записів у відповідності до ч.2 ст.122 СК України, тобто дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Тому батьком дитини в актовому запису про народження вказано відповідача - [PERSON] , що не відповідає дійсності, оскільки дійсним батьком дитини є позивач, з яким [PERSON] перебуває у постійних шлюбних відносинах. А тому просить визнати його батьком дочки [PERSON] , яка народилася [INFO] під час спільного проживання з [PERSON] . Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.02.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.02.2022 (а.с. 14 ). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2022 (а.с.19). У судове засідання 10.03.2022 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання даної справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Маковійчук Л.В. 23.02.2022 скерувала на адресу суду письмову заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у їх відсутність. Крім того у заяві не заперечували, щодо заочного винесення рішення (а.с. 16) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про розгляд справи, шляхом направлення повістки за місце його проживання та розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа - [PERSON] 23.02.2022 скерувала на адресу суду письмову заяву про визнання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та про що судом постановлена ухвала. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що у відповідності до акту обстеження матеріально - побутових умов гр.. [PERSON] ,1996 р.н., яка проживає в [ADDRESS] виданого старостою [PERSON] 25.01.2022, до складу її сім`ї входять: син - [PERSON] ,2015 р.н., дочка [PERSON] , 2021 р.н. та співмешканець [PERSON] ,1989 р.н.(а.с.9) Згідно заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.11.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та після розірвання шлюбу позивачці відновлено прізвище « [PERSON] ». Зокрема з мотивувальної частини рішення вбачається, що сторони проживали подружнім життям до травня 2020 року (а.с.10-11) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області 24.11.2021 видно, що народилася [PERSON] , [INFO] , де батьком записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.12) Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. У відповідності до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктами 4-6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ст. 135 ч. 1 СК України). Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право заявити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли таяким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Позивач [PERSON] вважає себе батьком дочки [PERSON] , [INFO] , яка зачата та народжена [PERSON] , з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2020 року. При цьому запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Батьком дитини зазначено [PERSON] - колишнього чоловіка [PERSON] , шлюб з яким розірвала 13.11.2020 року. Дочка народилась до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, а тому батьком зазначено [PERSON] , що не відповідає дійсності та оспорюється позивачем [PERSON] . Позивач посилається на те, що для повного і гармонійного розвитку особистості дитина потребує любові і розуміння, має виховуватись під опікою та відповідальністю обох батьків [PERSON] та [PERSON] , що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Визнання батьківства [PERSON] відносно дитини є необхідним для її повноцінного та гармонійного фізичного, духовного та морального розвитку. Крім того, встановлення факту батьківства біологічного батька по відношенню до дочки та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини - є необхідним для правового закріплення прав та обов`язків батька, що насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини Факт визнання батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам дитини. В свою чергу визнання батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON] , 2021 р.н. є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, ст., ст.121, 122, 125, 128, 130, 145 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, та

Outcome: approved