Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до Стеблівської селищної ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , яка була рідною сестрою батька позивача. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з приватного будинку з надвірними спорудами. Спадкоємців першої черги [PERSON] не мала. Єдиним спадкоємцем другої черги є батько позивача, який через свій похилий вік відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. При зверненні до нотаріуса виникли проблеми у встановленні родинних відносин між батьком позивача та його померлою сестрою, оскільки не збереглися їхні свідоцтва про народження. Відсутність документів, які підтверджують родинні відносини, а також перебування позивача на стаціонарному лікуванні, унеможливили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З огляду на викладене заявник просить встановити факт родинних відносин між померлою [PERSON] та батьком позивача, а також встановити позивачу додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник Стеблівської селищної ради до суду не з`явився, проте направив до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, а рішення ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач до суду не з`явився, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи, що сторони скористались своїм правом, урегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України судами розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З досліджених судом письмових доказів вбачається наступне. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] народився [INFO] у селі Дяківка Буринського району Сумської області (а.с. 7). З листа Державного архіву Сумської області від 24.06.2019 № Т-53 вбачається. що книги реєстрації громадянського стану про народження по с. Дяківка Буринського району Сумської області за 1933 рік на зберігання до архіву не надходили та їх місцезнаходження невідоме (а.с.8). З архівного витягу Державного архіву Сумської області від 22.06.2020 № Т-46 слідує, що запис акта про народження № 25 за 24.04.1943 свідчить про народження [PERSON] , батьком якої є (мовою оригіналу) « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] » (а.с. 10). Зі свідоцтва про одруження від 01.06.1969 серії [NUMBER] вбачається, що 01.06.1969 [PERSON] одружився з [PERSON] , 1943 року народження, яка народилася у с. Дяківка Буринського району Сумської області. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до Акту, складеного жителями [ADDRESS] та затвердженого місцевим депутатом, [PERSON] , [INFO] , дійсно є рідним братом [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Суд звертає увагу, що наявні у справі документи складалися у 30-40-х роках ХХ ст. Під час ІІ Світової війни було втрачено багато документів, що у теперішні часи не дозволяє встановити наявність родинних зв`язків у іншій спосіб, ніж установлення таких фактів у судовому порядку. Наявні у справі докази дозволяють дійти висновку про те, що батько позивача [PERSON] є рідним братом [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.05.2018 серії [NUMBER] (а.с 12). За життя [PERSON] заповітів не складала, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 44). На день смерті їй належав житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , батько позивача, 06.08.2019 звернувся до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Черкаської області з заявою про те, що [INFO] померла його сестра [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини після померлої сестри він звертатися не має наміру. Не заперечує, щоб спадщину прийняв його син - племінник померлої [PERSON] (а.с. 16). З довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 14.05.2020 № 257 вбачається, що у будинку померлої [PERSON] ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с. 14). Оскільки [PERSON] померла [INFO] , то строк звернення з заявою про прийняття спадщини закінчився 29.10.2018. З листа нотаріуса від 15.02.2022 № 138/02-31 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не була заведена та крім позивача інші спадкоємці за заведенням спадкової справи не зверталися (а.с. 45). Позивач 27.10.2021 звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] , однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, які підтверджують факт родинних відносин та пропуском строків прийняття спадщини (а.с. 21). Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Ураховуючи відомості з наданих суду письмових доказів, суд дійшов висновку, що батько позивача є рідним братом померлої [PERSON] , а отже позивач [PERSON] є її рідним племінником, який має право претендувати на отримання спадщини. Оскільки встановлення юридичного факту щодо наявності родинних відносин потрібно заявнику задля досягнення юридичних наслідків у вигляді реалізації своїх спадкових прав, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог заявника про встановлення факту родинних відносин. Що стосується вимоги про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, тобто у день смерті спадкодавця. Як встановлено судом з матеріалів справи спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 45). Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. З довідки КНП «Корсунь-Шевченківський ЦПМСД» № 28 вбачається, що позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 24.10.2018 до 02.11.2018. Відсутність документів, які б підтверджували родинний зв`язок з померлою, а також перебування на стаціонарному лікуванні, перешкодило позивачу своєчасно звернутися з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після отримання архівних копій наявних документів світом стала ширитися коронавірусна інфекція COVID-19, зв`язку з чим 12.03.2020 постановою Уряду в Україні було введено карантин, яким запроваджено низку заходів та обмежень, направлених на протидію поширенню коронавірусної інфекції COVID-19. У зв`язку зі збільшенням кількості захворювань 25.03.2020 Уряд запровадив по всій країні надзвичайну ситуацію. Було закрито або обмежено роботу низки закладів, громадян закликали дотримуватися ізоляції та утриматися від відвідин установ. Також було припинено міжміське й міжобласне автомобільне, залізничне та авіасполучення, уведені обмеження щодо користування транспортом міського сполучення. 02.04.2020 КМУ ухвалив постанову про посилення «карантинних» обмежень. Таким чином, в Україні карантин став жорсткішим, зокрема заборонили ходити вулицями більш як по двоє та перебувати в громадських місцях без масок чи респіраторів. Указані обставини свідчать про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин, а тому, беручи до уваги, що відповідач проти задоволення позову не заперечував, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , строком один місяць з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial