Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

26.01.2022 в суд подано вищезазначений позов з таким обгрунтуванням вимог. [INFO] померла баба позивачки, [PERSON] . При житті баба позивачки, [PERSON] , склала заповіт, посвідчений секретарем Келечинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області Пижик Ольгою Михайлівною 30 грудня 2009 року, за яким заповідачка у разі її смерті належне їй майно заповідала онукам, а саме: [PERSON] - земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-3K №019686 від 30 червня 1995 року, земельну частку (пай) та сарай та [PERSON] (третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки), жительці с.Подобовець, Міжгірського району Закарпатської області - житловий будинок. Проте, за померлою бабою позивачки [PERSON] , ніхто не прийняв. Рідна сестра позивачки, [PERSON] , свідомо не прийняла спадщину покійної [PERSON] позаяк на час прийняття спадщини вона разом із своєю сім`єю вже проживала в іншому населеному пункті, зокрема у селі Подобовець, Хустського району (на той час Міжгірського району), де постійно проживає і зараз. Після смерті [PERSON] між сестрами, зокрема, [PERSON] , та позивачкою, [PERSON] , з відчуття теплих між ними родинних відносин була встановлена усна домовленість про те, щоб все спадкове майно успадкувала саме позивачка, оскільки належний останній житловий будинок за [ADDRESS] знаходиться безпосередньо по сусідству із житловим будинком покійної баби, а відтак саме вона разом із своєю сім`єю доглядає за всім спадковим майном, у тому числі і за житловим будинком. По сусідству із житловим будинком [ADDRESS] , належним покійній бабі позивачки, знаходиться ще один житловий будинок за [ADDRESS] , у якому проживає мати позивачки, [PERSON] , яка покійній [PERSON] приходиться рідною донькою, однак в заповіті останньої не має. Проте, мати позивачки так само як і її рідна сестра, [PERSON] , не бажає звертатися до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини як спадкоємець за законом першої черги за покійною [PERSON] , позаяк бажає, щоб все спадкове майно, належне останній, успадкувала одноосібно позивачка, тобто її донька, як спадкоємець за заповітом. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , зазначаються в позові як треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки, щоб у судовому засіданні кожна з них особисто підтвердила свою позицію щодо підтримання позовних вимог [PERSON] . Позивачка до цього часу не зверталася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище, причиною якого була відсутність постійного місця роботи. Зараз, коли її матеріальне становище дещо покращилося, й за моральної підтримки сестри, [PERSON] , та матері, [PERSON] , а також усвідомлюючи, що належне покійній бабі, [PERSON] , спадкове майно може стати безхазяйним, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом. За наведених обставин позивачка просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі. Представник відповідача Пилипецької сільської ради Закарпатської області подав суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має. Треті особи [PERSON] та [PERSON] подали суду заяви в яких просять розгляд справи провести без їх участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити. Суд у разі визнання позову відповідачем на підставі ст.206 ч.4 ЦПК України приймає рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України, позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину по закону за померлою [PERSON] , так як після смерті останньої, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (протягом шести місяців) вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Причину пропуску строку позивачкою не оспорюються. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача ґрунтується на законі і відповідає вимогам ст.ст.1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава для задоволення позову. Отже, за відсутності заперечень з боку відповідача та третіх осіб, які не оспорили обставини зазначені в позові [PERSON] ,, суд визнає вказану позивачкою причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, з врахуванням часу, який минув з дня відкриття спадщини, та на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України, вважає, що позивачці слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини по закону померлої [PERSON] , терміном на один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати до стягнення позивачем не заявлені.

Outcome: approved