Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду від 28.01.2007 року, та зобов`язано відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 250 грн., до досягнення повноліття. Під час проживання в шлюбі у них народилося донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 17.01.2013 року збільшено розмір аліментів стягуваних на користь позивачки з відповідача у твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач за останні 4 роки фактично у добровільному порядку сплачував їй аліменти у розмірі 1200 гривень на місяць. На сьогоднішній день вона потребує збільшення витрат на утримання доньки і сама не в змозі забезпечити належний рівень утримання їхньої з відповідачем неповнолітньої дитини. Просила суд винести рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , встановивши їх в розмірі по 2500 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Вона не має відомостей про регулярні доходи відповідача, однак їй відомо що відповідач є працездатною та молодою людиною, при цьому надати докази про його доходи вона не має можливості. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій він посилався на те, що не має постійного місця праці та отримує нестабільні доходи від сезонних заробітків. Крім цього, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, тому визнає вимоги позивачки частково і згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 гривень на утримання доньки [PERSON] . Просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з поданим відзивом на позов та відповіддю на відзив сторонами у справі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без участі сторін та без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду від 28.01.2007 року, і вказаним рішенням зобов`язано відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 250 грн., до досягнення повноліття. За час проживання в шлюбі у сторін народилося донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Факт перебування неповнолітньої дитини на утриманні позивачки стверджений дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме довідкою про реєстрацію місця проживання позивачки виданою виконавчим комітетом Горінчівської сільської ради №04/02-30/3 від 25.01.2022 року, копією рішення Хустського районного суду від 17.01.2013 року. Також сторонами не надано доказів щодо доходу відповідача чи його надмірних витрат, тому суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3,27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: partial