Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 1961773 від 24 вересня 2014 року та Додатковим договором № 1 від 24 вересня 2014 року в розмірі 4601 грн 33 коп. , в тому числі: загальна сума основної заборгованості - 2454 грн 79 коп., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 1389 грн 68 коп., загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування - 9 грн 00 коп., пеня - 477 грн 09 коп., сума від інфляції на суму нарахованих та несплачених відсотків - 96 грн 82 коп., три проценти річних на суму простроченого кредиту - 82 грн 92 коп., три проценти річних на суму нарахованих та несплачених відсотків - 91 грн 03 коп. Посилається на те, що 24 вересня 2014 року між сторонами по справі був укладений Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] , відповідно до якого банком відповідачу був відкритий рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 24 вересня 2014 року між сторонами по справі був укладений Додатковий договір № 1 до вищезазначеного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. із сплатою 24,00 відсотків річних за користування кредитними коштами та 35,00 відсотки річних за перевищення витратного ліміту по картковому рахунку (овердрафт). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у вище визначеному розмірі. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. Ухвалою від 29 грудня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань також не направлено, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. З`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. 24 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», який був перейменований в Акціонерне товариство Державний ощадний банк України», та [PERSON] був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] , відповідно до якого банком відповідачу був відкритий рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 24 вересня 2014 року між сторонами по справі був укладений Додатковий договір № 1, яким були внесені зміни до вищезазначеного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. із сплатою 24,00 відсотків річних за користування кредитними коштами та 35,00 відсотки річних за перевищення витратного ліміту по картковому рахунку (овердрафт). Позивач на виконання умов кредитного договору здійснив видачу кредитних ресурсів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11 листопада 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 4601 грн 33 коп., а саме: - сума боргу - 2454 грн 79 коп., - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 1389 грн 68 коп., - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування - 9 грн 00 коп., - пеня - 477 грн 09 коп., - інфляція на суму нарахованих та несплачених відсотків - 96 грн 82 коп., - три проценти річних на суму простроченого кредиту - 82 грн 92 коп., - три проценти річних на суму нарахованих не сплачених відсотків - 91 грн 03 коп. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 71, 73 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п. 4.4 Додаткового договору клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту по Рахунку, не пізніше 25 числа місця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим чи неробочим згідно з Договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п.1.1.4 Договору процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 процентів річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Згідно п.4.3 Договору сплата процентів за Кредитом та за Несакціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. Відповідно до п. 4.4 Додаткового договору в разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частина друга ст.1054 та частина друга ст.1050 ЦК України передбачає право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту у разі порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту. Відповідно до п.4.9 договору, укладеного між сторонами, Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно чинного законодавства України, у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором. Крім того, як вбачається з тарифів за обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки, відкритого за пакетом «Зарплатний», з яким був ознайомлений відповідач під розписку, Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку кощти за розрахунково-касове обслуговування. Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в частині стягнення із відповідача суми боргу за кредитним договором в розмірі 2454 грн 79 коп., відсотків за користування кредитом в розмірі 1389 грн 68 коп., пені в розмірі 477 грн 09 коп. та заборгованості за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 9 грн 00 коп. Що стосується позову в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат на трьох відсотків річних, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суд також погоджується з позицією позивача стосовно застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання та на цій підставі нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму неповернутого кредиту та прострочених процентів за користування ним. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом з тим, позивач не надав розрахунку інфляційних та трьох процентів річних, зробленого у відповідності до положень закону із зазначенням розміру боргу за основним грошовим зобов`язанням, кількості днів прострочки та індексу інфляції за відповідний період. Вказане унеможливлює суд перевірити розмір цих стягнень. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення із відповідача суми інфляційних втрат інфляція на суму нарахованих та несплачених відсотків в розмірі 96 грн 82 коп., трьох процентів річних на суму простроченого кредиту в розмірі 82 грн 92 коп., трьох процентів річних на суму нарахованих не сплачених відсотків в розмірі 91 грн 03 коп. є недоведеними та задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають частковому стягненню із відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На основі викладеного,

Outcome: partial