Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У липні 2021 року [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 22.09.2004 року. 12 липня 2018 року між сторонами на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва було розірвано шлюб. 30 жовтня 2007 року, сторонами придбано нерухоме майно, а саме земельну ділянку, кадастровий номер 3220889900:09:007:0002, площею 0,0405 гектарів багаторічних насаджень, яка розташована на території садибного товариства «Нафтовик-1», яке розташоване в Бориспільському районі Київської області, а також садовий будинок під [ADDRESS] . З урахуванням того, що вказане майно придбано подружжям під час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю сторін, позивач просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаних об`єктів нерухомого майна. 2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні повідомила про те, що відповідач не заперечує статусу спільного сумісного майна подружжя. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 12 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Голосіївського районного суру м. Києва було розірвано шлюб (а.с.7,8). Зі змісту тексту рішення вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з року. 30 жовтня 2007 року сторонами було придбано земельну ділянку, кадастровий номер 3220889900:09:007:0002, площею 0,0405 гектарів багаторічних насаджень, яка розташована на території садибного товариства «Нафтовик-1», яке розташоване в Бориспільському районі Київської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 9,10); та садовий будинок під [ADDRESS] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу (а.с.11,12). Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що сторони під час зареєстрованого шлюбу придбали два об`єкти нерухомого майна. Відповідач не заперечує спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ним з позивачем у період шлюбу. Тому, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на Ѕ земельної ділянки, кадастровий номер 3220889900:09:007:0002 та на Ѕ садового будинку під [ADDRESS] . 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 1427 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №5274 від 01.06.2021 (а.с.5). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати.

Outcome: approved