Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 27.01.1996 Виконавчим комітетом Рояківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 1. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони з 27.01.1996 року перебувають у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Рояківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Старша донька вже повнолітня та має власну родину. Молодша дитина проживає з подружжям. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, 28.08.2021 шлюбні стосунки між сторонами, спільне проживання, ведення господарства були фактично припинені. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 25.10.2021 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 07.02.2022 провадження у справі зупинено до 09.03.2022 та сторонам наданий строк для примирення. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 09.03.2022 провадження у справі віднонвлення. Позивач в судове засідання не з`явився. Від його представника [PERSON] надійшла заява про те, що позовну заяву підтримує, просить її задовольнити, справу просить розглянути без її та позивача участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з нею, прізвище просить залишити отримане при реєстрації шлюбу. Також повідомила, що сторони мають майно, яке було придбане під час шлюбу. [PERSON] на даний час позбавляє її законного права на вільне володіння та користування ним, у зв`язку з чим має намір для звернення до суду з заявою про розподіл майна та відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 січня 1996 року у Виконавчому комітеті Рояківської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 жовтня 2021 року Кегичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 01. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач зазначила, що дитина проживатиме з нею, від позивача заперечень з цього приводу не надійшло. Сумісне життя сторін не склалося через різний склад характерів, погляду на сімейне життя та ведення спільного господарства. Проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом надавався подружжю строк для примирення, проте позитивних результатів не досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про розподіл майна, що є спільною власністю на цей час не заявлено, але відповідач в своїй заяві зазначила, про намір в подальшому подати позов про розподіл сумісного майна. Відповідач зазначила, що дитина проживатимуть з нею. Позивач своїх заперечень з цього приводу не надав. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням відповідача суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище отримане при реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved