Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Від імені та в інтересах позивача [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧТРАНС» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних через прострочення виконання мирової угоди, затвердженої Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси звернувся представник позивача [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.05.2008 року (справа № 2-2/2008) року було затверджено Мирову Угоду, за умовами якої ВАТ «ПІВНІЧТРАНС» зобов`язується перераховувати на рахунок позивача - [PERSON] , довічно, щомісячно втрачений заробіток в розмірі середньомісячної заробітної плати у галузі «Промисловість», на підставі довідки Державної Служби Статистики (на час укладення угоди Держкомстат). Відповідач останні три роки ухиляється від виконання Мирової угоди. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (справа № 523/6698/18) з відповідача стягнуто заборгованість по виплаті грошового відшкодування втраченого заробітку станом на 31 травня 2018 року у сумі 47 099 грн.. Зазначене рішення виконано відповідачем у жовтні 2019 р. Крім того, представник зазначив, що рішенням суду, яке змінено Постановою Одеського апеляційного суду від 14.05.2021 року ( справа № 523/17331/19) з відповідача на користь позивача стягнуто 3% річних через несвоєчасне виконання рішення суду від 04.12.2018 року у справі № 523/6698/18. Представник зазначає, що з 01.11.2018 року по 01.10.2019 року інфляційні витрати на суму: 47 099 грн., становлять: 2 252 грн. 33 коп., а 3 % річних 1 292 грн. 96 коп., у зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційні витрати, що загалом становить: 3 544 грн. 29 коп. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2021 року позовну заяву прийнято до провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на надання відзиву на позовну заяву. Так, не погоджуючись з позовними вимогами, на адресу суду 08.10.2021 року (вх. № 29173) за підписом Генерального директора Мальцева В.М., надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву представник відповідача зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню, та справа підлягає закриттю з підстав того, що позивач просить стягнути інфляційні витрати за період протягом якого були ухвалені судові рішення на користь позивача та з відповідача було стягнуто грошові кошти. На підставі викладеного представник позивача просить провадження у справі закрити та відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.21-24). На підтвердження обставин викладених у відзиві на позовну заяву, представника позивача надав копії документів (а.с.25-46). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] , позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що позовні вимоги обґрунтовані, та доведені, обставини викладені у відзиві не спростовують позовних вимог, та є помилковим твердженням позивача. Представник відповідача Макаренко Василь Віталійович підтримав відзив на позовну заяву, просив у позові відмовити та закрити провадження у справі. Заслухавши думку представників сторін щодо підтримки позовних вимог, відмови у позові та закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача обґрунтував свої вимоги тим, що в період з 01.11.2018 року по 01.10.2019 року рішенням суду позовні вимоги про стягнення грошових коштів було задоволено, однак, відшкодоване грошове зобов`язання, відповідно до Мирової угоди від 22.05.2008 року, яке було прострочено станом на 31.05.2018 року у сумі 47 099 грн., знецінилось унаслідок інфляційних процесів. Судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.05.2008 р. справа № 2-2/08 між ВАТ «ПІВНІЧТРАНС» та [PERSON] затверджено мирову угоду. За умовами вказаної мирової угоди: -ВАТ «ПІВНІЧТРАНС» зобов`язується пераховувати на рахунок [PERSON] , довічно, щомісячно втрачений заробіток у розмірі 1271,07 грн. (враховуючи березень та квітень місяці 2008 року) та корегувати розмір втраченого заробітку відповідно до довідки Держкомстату України про середню заробітну плату у галузі «Промисловість», - [PERSON] залишає за собою право довічно корегувати суму втраченого заробітку на кожний наступний рік до 30 січня на підставі довідки Держкомстату України про середню заробітну плату у галузі «Промисловість», не звертаючись з позовом до суду, а надаючи керівництву ВАТ «ПІВНІЧТРАНС» необхідні довідки. Ухвала від 22.05.2008 р. набрала законної сили 28.05.2008р.(а.с.8-10). Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.12.2018 року (справа № 523/6698/18) позов [PERSON] до Публічного Акціонерного Товариства «Північтранс», про спонукання до виконання мирової угоди шляхом стягнення заборгованості та зобов`язання вчиняти певні дії - задоволено частково. Стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Північтранс», на користь [PERSON] , грошову суму в розмірі 49955,51 гривень, з яких - заборгованість по виплаті грошового відшкодування втраченого заробітку, станом на 31 травня 2018 року, в розмірі 47 099 (сорок сім тисяч дев`яносто дев`ять) гривень, інфляційні витрати в розмірі 1907,10 гривень, 3 % річних в розмірі 949,41 гривень. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Згідно виписки з рахунку приватного клієнта [PERSON] , грошові кошти у сумі: 49 955 грн. 51 коп. отримала 11.10.2019 року (а.с.17). Представник позивача звертаючись до суду навів розрахунок інфляційних витрат, які відповідно провів з наступного розрахунку, а саме, в період з 01.11.2018 року по 01.10.2019 року, з розрахунку суми: 47 099 грн. х 104, 78% - 47 099 грн., що 2 251 грн. 33 коп. Згідно розрахунку 3% річних, представник позивача навів розрахунок в період з 01.11.2018 року по 01.10.2019 року, згідно якого - 47 099 грн. х 3%/365х344 дня, що становить: 1 292 грн. 96 коп. Суд, не погоджується з твердженням представника відповідача щодо закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки, як встановлено матеріалами справи, судом дійсно було ухвалено рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, у вигляді заборгованості по виплаті відшкодування втраченого заробітку, інфляційних витрат та 3 % річних, які були ухвалені судом за періоди з: 01.03.2018 року по 31.10.2018 року, разом з цим, предметом даного позову є стягнення інфляції та 3% річних у період з 01.11.2018 року по 01.10.2019 року (дата здійснення розрахунку за рішенням суду). Згідно з нормами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Нормами Цивільного Кодексу України, а саме ст. 625 передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до ч.1 цієї норми Закону - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 2 - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 2,5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд наголошує на тому, що статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а відтак, позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» про стягнення інфляційних витрат, та 3% річних через прострочення виконання мирової угоди, затвердженої Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved