Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи [PERSON] , через свого представника адвоката Білецьку І.М., звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочок за період з 17.06.2020 року по грудень 2021 року включно у розмірі 19 704,99 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 20.11.2020 року (справа №156/589/20) розірвано. Від шлюбу у сторін народилось двоє доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Згідно виконавчого листа, виданого Іваничівським районним судом Волинської області 23.12.2020 року у справі №156/590/20 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500(одна тисяча п`ятсот) гривень на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з 17 червня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом №156/590/20, виданого 23.12.2020 року Іваничівським районним судом Волинської області, станом на грудень 2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 64 633,33 грн. Представник позивачки посилається на положення ст. 196 Сімейного кодексу України і вказує, що за здійсненим нею розрахунком загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 17.06.2020 року по грудень 2021 року складає 19 704,99 грн. Вказаний розмір неустойки (пені) просить стягнути з відповідача на користь позивачки. ІІ. Позиція учасників процесу Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. У матеріалах справи міститься заява від представника Білецької І.М. про розгляд справи без її участі та участі позивачки, підтримання позовних вимог у повному обсязі та прохання позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Будь-яких заяв чи клопотань, а також відзиву від нього не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 15.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України через неявку в судове засідання всіх учасників справи. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи Заочним рішенням у справі №156/589/20 Іваничівського районного суду Волинської області від 20.11.2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10-11). Від шлюбу у сторін народилось двоє дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). Діти проживають разом з позивачкою. Згідно виконавчого листа, виданого Іваничівським районним судом Волинської області 23.12.2020 року у справі №156/590/20 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500(одна тисяча п`ятсот) гривень на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з 17 червня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.12). На підставі виконавчих документів, Володимир-Волинським відділом ДВС у Володимир-Волинському районі Волинській області відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, що стверджується наданими суду доказами. За розрахунком заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа №156/590/20, виданого 23.12.2020 року Іваничівським районним судом Волинської області, станом на грудень 2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 64 633,33 грн (а.с.17). V. Застосоване судом законодавство та висновки суду В силу частини 1 статті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм Глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України). VІ. Висновки суду Звертаючись з позовом позивач вказує на тривале неналежне виконання відповідачем покладених на нього рішенням суду обов`язків щодо сплати аліментів на утримання їх дочок, а тому вважає, що є підстави для стягнення з відповідача пені. Свої зобов`язання по сплаті аліментів відповідач виконував неналежним чином, що стверджується вище вказаним розрахунком заборгованості по сплаті аліментів. Зазначений розрахунок відповідачем не оскаржено та він є чинним. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд вважає, що несплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно рішення суду в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, мала місце з вини [PERSON] , протилежне суду відповідачем не доведено, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні передбачені ч. 1 ст. 196 СК України підстави для стягнення неустойки (пені) із відповідача. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 333/6020/16-ц. У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 р. у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 р. у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 р. у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 р. у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 р. у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення слати аліментів. Визначаючи розмір неустойки (пені) по аліментам, суд виходить з того, що стягнення аліментів з [PERSON] за рішенням суду від 20.11.2020 року почалося з 17 червня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. За відомостями розрахунку заборгованості зі сплати аліментів слідує, що заборгованість за відповідачем станом на 30.06.2020 року становила 1 633,33 грн (а.с.17). Отже, заборгованість зі сплати аліментів у відповідача виникла з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, тобто з 01.07.2020 року. Однак представником позивача помилково включено до розрахунку тридцять днів червня 2020 року. Відтак, суд погоджується з розрахунком сторони позивача, однак за період з липня 2020 року по грудень 2021 року. Зроблений представником позивачки розрахунок неустойки (пені) по аліментам відповідачем не ставився під сумнів та не спростований. Отже, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який підлягає стягненню з відповідача за період з липня 2020 року по грудень 2021 року згідно наведених розрахунків складає 19 215 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням ст. 2 ЦПК України, та того, що сума пені не може бути більшою ста відсотків заборгованості за аліментами, ч. 1 ст. 196 СК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю. VІІ. Судові витрати Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved