Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] у м.Донецьк, померла її мати - [PERSON] , [INFO] . 09.12.2021 року заявнику було видано довідку про причини смерті № 8026, в якій зазначено, що [PERSON] померла [INFO] . Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки села Пенянка, Краснопольського району, Сумської області, яка померла [INFO] від відкритої черепно-мозкової травми, місце смерті місто Донецьк Донецької області, Україна. Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згіднодовідки про причини смерті № 8026 від 09.12.2021 року, [PERSON] , [INFO], померла [INFO] . Згідно до роз`яснень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, які були викладені у листі від 22.04.2021 №985/0/208-21 було зазначено, що положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. При цьому слід зважати, що згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України рішення про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових абомайнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав,зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Відповідно до п. 18 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Суд приходить до переконання, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення. За наведених обставин, з урахуванням наданих доказів, вимоги заявника є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved