Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

В грудні 2021 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; 2) стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову вказувала, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2020 року по 2021 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання та особисте утримання позивача. 07 грудня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 07 лютого 2022 року. У зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному, судовий розгляд у справі призначений на 07 лютого 2022 року відкладено на 24 лютого 2022 року. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, призначене на 24 лютого 20222 року, розгляд справи судом відкладено на 29 березня 2022 року. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 29 березня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання, призначені на 07 лютого 2022 року, 24 лютого 2022 року та 29 березня 2022 року не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом за місцем проживання, зазначеним у позовній заяві та через оголошення на веб-сайті Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштових відправлень, надісланих за місцем проживання, зазначеного у позовній заяві, повернулися а адресу суду з відмітками про їх вручення 11 січня 2022 року та 11 лютого 2022 року. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] , сторони зазначені як батьки. Маловільшанською сільською радою Білоцерківського району Київської області 01 грудня 2021 року видано довідку про те, що син [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] квартира. Вказана довідка свідчить про те, що малолітня дитина позивачки перебуває на утриманні в останньої. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, а також обов`язок чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про: 1) стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (03.12.2021) і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнення коштів на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову (03.12.2021) і до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved