Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

08 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання права власності на земельні ділянки (паї) в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, [INFO] померла його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Березівською сільською радого Радехівського району Львівської області 20.11.2006 року. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3080 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,6463 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:1073), ділянка 2 - 1,3917 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:0996) та ділянка 3 - 0,2700 га (кадастровий номер 4623980600:08:000:0996), які розташовані на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право на які належало померлій матері на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729897, виданого 16.09.2005 року на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрацїі №155 від 20.04.2000 року та №191 від 13.05.2002 року. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області 04.01.2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки (пай) для ведення товарного, сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,3261 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,3421 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:1072), ділянка 2 - 0,7140 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:0995) та ділянка 3 - 0,2700 га (кадастровий номер,. 4623980600:08:000:0995), які розташовані на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право на які належало померлому батькові на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729896, виданого 16.09.2005 року на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації №155 від 20.04.2000 року та №191 від 13.05.2002 року. Під час заповнення бланку Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729896 на ім`я батька, виконавцем робіт була допущена механічна помилка та записано по батькові " [PERSON] " замість " [PERSON] ". На випадок своєї смерті мати позивача не залишила жодних розпоряджень, у зв`язку з чим спадкування після її смерті відбувалося за законом, що підтверджується довідкою Березівського старостинського округу №392 від 26.05.2020 року. Після смерті матері спадщину фактично прийняв батько позивача - [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований разом з спадкодавцем, що підтверджується довідкою Березівського старостинського округу №393 від 26.05.2020 року, але юридично не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер [INFO] . В свою чергу батько позивача - [PERSON] користуючись правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, ще за час свого життя 11 квітня 2007 року склав заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, посвідчений секретарем Березівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №102, та заповів [PERSON] , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право. На теперішній час цей заповіт не скасований і не анульований, про що є запис уповноваженої особи Березівського старостинського округу. Інших спадкоємців до спадкового майна немає. Після смерті батька позивач фактично прийняв спадщину та вступив в управління та розпорядження майном згідно даного заповіту, але на даний час з метою отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку до нотаріуса не звертався, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вищезгадані земельні ділянки, оскільки вони втрачені. За таких обставин єдиним способом захисту права власності на спадкове майно є його визнання в судовому порядку. Просить суд: встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729896, виданого 16.09.2005 року на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації №155 від 20.04.2000 року та №191 від 13.05.2002 року на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] , право власності на: - земельні ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,3080 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,6463 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:1073), ділянка 2 - 1,3917 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:0996) та ділянка 3 - 0,2700 га (кадастровий номер 4623980600:08:000:0996), які розташовані на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в порядку спадкової трансмісії; - земельні ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,3261 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,3421 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:1072), ділянка 2 - 0,7140 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:0995) та ділянка 3 - 0,2700 га (кадастровий номер 4623980600:08:000:0995), які розташовані на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті а [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.2-3). 26 жовтня 2021 року за вх.№8068 до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог. Окрім раніше заявлених позовних вимог, просить суд встановити факт спільного проживання позивача з батьком - [PERSON] , який помер [INFO] постійно до дня смерті (а.с.63). У підготовче засідання позивач не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити (а.с.4). Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Лопатинської селищної ради. Позовні вимоги визнає (а.с.76). Представник третьої особи в підготовче засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.69). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області 20.11.2006 року (а.с.9,46). Окрім цього, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області 04.01.2011 року (а.с.10,38). Родинні відносини позивача зі спадкодавцями підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 31 липня 1963 року (а.с.11,37). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3080 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,6463 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:1073), ділянка 2 - 1,3917 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:0996) та ділянка 3 - 0,2700 га (кадастровий номер 4623980600:08:000:0996), які розташовані на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право на які належало спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729897, виданого 16.09.2005 року (а.с.7-7 зворот). Відповідно до даних, викладених у довідці №392 від 26.05.2020 року, виданій виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, констатовано, що [PERSON] постійно була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . Від імені померлої виконкомом Березівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.16). З довідки №393 від 26.05.2020 року, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з нею в одному житловому будинку по [ADDRESS] був зареєстрований чоловік - [PERSON] (а.с.13). Таким чином, [PERSON] на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом померлою, а відтак в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, проте не оформив свої спадкові права. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3261 га, в тому числі: ділянка 1 - 0,3421 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:1072), ділянка 2 - 0,7140 га (кадастровий номер 4623980600:10:000:0995) та ділянка 3 - 0,2700 га (кадастровий номер 4623980600:08:000:0995), які розташовані на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право на які належало померлому батькові на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729896, виданого 16.09.2005 року. У вищевказаному Державному акті зазначено, що такий виданий на ім`я « [PERSON] » (а.с.8-8 зворот, 39-39 зворот). З копії заповіту, посвідченого 11 квітня 2007 року секретарем виконкому Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області Ліхтар В.П., вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не скаладалося, і взагалі все те, що на день його смерті йому буде належати і на що він за законом матиме право, заповів своєму синові [PERSON] , [INFO] (а.с.12,36). Згідно довідки №321 від 26.05.2020 року, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, встановлено, що [PERSON] постійно був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . Від імені померлої виконкомом Березівської сільської ради посвідчувався заповіт 11 квітня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за №102 (а.с.15). З довідки №672, виданої 03.09.2020 року виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа, що був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , який помер [INFO] (а.с.14). Згідно з даними, викладеними у довідці №672, виданій 20.09.2021 року виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу, видно, що на момент смерті [PERSON] , який був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] , разом з померлим проживав син - [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців немає (а.с.64). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що втрачений оригінал правовстановлюючого документа, в державному акті допущено помилку в написанні по батькові власника земельної ділянки, а також наявна суперечність між зареєстрованим та фактичним місцем проживання спадкоємця, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документа, факту спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved