Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 25100грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Дитина має ряд захворювань, що також потребує додаткових витрат. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, хоча має стабільний дохід, інших дітей чи утриманців немає. У попередньому судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у сумі 6000грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що не зважаючи на те, що шлюб з позивачкою було розірвано, відносин з сином та його матеріальної підтримки він не припиняв в жодний спосіб. Крім того, він і до того щомісячно перераховував на рахунок позивачки аліменти на утримання сина з розрахунку 3000,00 грн. щомісячно, грошові кошти на придбання цінних речей, витрат на гуртки та додаткове навчання, а також витрати на лікування сина. Також коли мав можливість спілкуватись з сином, самостійно як батько придбавав необхідні речі та інше для потреб сина, у підтвердження чого подав копію банківської виписки за 2020-2021 роки. Зазначає, що в поточному році з невідомих причин позивачка почала створювати різного роду перешкоди у спілкуванні з сином, в першу чергу позбавила його можливості спілкування з ним. Тому він змушений був звернутись до органу опіки І піклування Ужгородської міської ради із заявою, якою для забезпечення підтримання з сином регулярних особистих стосунків і прямих контактів, просив визначити його участь у вихованні дитини. Стягнення аліментів у сумі 25100,00грн. є неможливою, а довідка податкового органу про обсяг задекларованих коштів відповідачем як фізичною особою підприємцем за І-ІІ квартал 2021 року на рівні 990048,87 грн. не свідчить, що це є заробітком (чистим доходом), оскільки в цієї суми виручки здійснюється сплата податків та зборів, витрат на оренду приміщень, витрат на придбання матеріалів та оплати робіт, в яких є потреба в провадженні господарської діяльності та покриття інших витрат господарської діяльності. У відповіді на відзив позивачка зазначає, що розмір аліментів, який готовий сплачувати відповідач, а саме, 2618грн., не відповідає інтересам дитини, є мізерним та не забезпечуватиме навіть мінімальних потреб. У попередньому судовому засіданні представник позивача просила задовольнити уточнені позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач є працездатним, фінансово забезпеченим, а відтак має можливість сплачувати аліменти у визначеній нею сумі. Представник відповідача просив задоволити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 3000грн., а в іншій частині вимог у задоволенні позову відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у дане судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу\~не здійснюється на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2017 розірвано шлюб зареєстрований 15.04.2014 за актовим записом №114 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області між [PERSON] (позивачкою) та [PERSON] (відповідачем), визначено місце проживання неповнолітнього сина колишнього подружжя - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) разом з матір`ю, позивачкою у даній справі. Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 27.10.2021 «Про визначення способу участі у вихованні дітей» встановлено порядок побачення відповідача з його малолітнім сином [PERSON] . На даний час дитина проживає з матір`ю, що не заперечується сторонами. Згідно виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія ААБ №974510 відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Здійснює діяльність з охорони здоров`я, здавання в найм нерухомості (свідоцтво про сплату єдиного податку серія Д №609710). Як установлено з довідки ГУ ДПС у Закарпатській області №10597/6/07-16-50-03 від 12.08.2021 дохід [PERSON] як платника єдиного податку фізичної особи, становить за І-ІІ квартали 990048,87грн. Згідно банківських виписок Приватбанку за 2020-2021 рік відповідач добровільно перераховує кошти позивачці на утримання дитини. На утриманні відповідача перебуває батько [PERSON] , 1947 року народження та мати [PERSON] , 1950 року народження (довідка виконкому Холмківської сільської ради №157 від 17.01.2002. Як вбачається з виписки №12 із медичної картки амбулаторної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , 1947 року народження, останній має хронічне захворювання. Також судом встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться його мати, [PERSON] , пенсіонерка, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] . Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень\~Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік»\~визначено прожитковий\~мінімум для\~дитини відповідного\~віку,\~який становить\~для дітей\~віком від\~6\~до 18\~років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, наявність утриманців. Разом з тим вказані обставини не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти. Положеннями ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved