Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. Так 11 листопада 2021 року [PERSON] ( надалі за текстом можливо - позивач) дізнався про блокування його коштів, які обліковуються на його поточному (картковому) рахунку в акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується скріншотом повідомленням банку на його телефон. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (надалі за текстом - АСВП ел. адреса https://asvpweb.mmiust.gov.Ua/#/search-debtors, 06 жовтня 2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. стосовно боржника - [PERSON] на користь стягувача - товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» ( надалі за текстом можливо - відповідач) було відкрито виконавче провадження № 67057170. 26 листопада 2021 року було направлено адвокатський запит до вищевказаного приватного виконавця з проханням надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу та копії виконавчого документу, та документу, на підставі якого було вчинено виконавчий документ ( згідно даних сайту «Судова влада України» за ел. адресою: https://court.gov.ua, судові провадження стосовно [PERSON] відсутні), або ж розміщення сканокопій останніх двох документів в АСВП. Згідно матеріалів виконавчого провадження № 67057170, останнє відкрито на підставі заяви відповідача та виконавчого напису приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 10 червня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 131271. Згідно вказаного виконавчого напису, останній вчинено на підставі Кредитного договору № 008-15010-021212 від 02 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким останнім відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке відступило вказане право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке в свою чергу віступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», та яке відступило його ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС». Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, нотаріус не має право вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір не був посвідчений нотаріально. На підставі викладеного, позивачка просить визнати виконавчий напис № 131271, який вчинений 10.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт ФІНАНС» таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідач відзив на позов не подавав, заяв про перенесення розгляду справи також не подавав. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 10 червня 2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис за № 131271, відповідно до якого з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 40340222, м. Київ, Солом`янська площа б. 2), якому відступлені права вимоги за кредитним договором № 008-15010-021212 від 02 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке відступило вказане право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке в свою чергу віступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», та яке відступило його ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» стягнуто заборгованість: 25001 гривна 88 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 16395 гривень 25 копійок - заборгованість за відсотками та комісією, 1500 гривень - заборгованість за штрафними санкціями, 50 - гривень плата за вчинення виконавчого напису, що цілому становить суму у розмірі 42947 гривень 13 копійок. Cуд вважає, що вищевказаний виконавчий напис було видано з порушенням законодавства зважаючи на наступне. Так зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування був визнаний судом незаконним та нечинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 10.06.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. В матеріалах справи не має відомостей, що кредитний договір нотаріально посвідчувався, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для його вчинення. На підставі викладеного,

Outcome: approved