Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

У січні 2022 року представник позивача-адвокат Адвокатського об`єднання «Правовий компроміс» Дударєв О.В. звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 25.08.2020, зареєстрований в реєстрі за № 9951, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" невиплачені у строк грошові кошти у розмірі 3 658 грн 97 коп. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відносно [PERSON] відкрито виконавче провадження №66882969 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 9951, виданого 25.08.2020 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість в розмірі 3 658,97 грн. Постановою від 19.10.2021 звернуто стягнення на доходи [PERSON] , які він отримує як дохід у ПФУ (пенсійне забезпечення). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, є підтвердженням безспірності або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Виходячи з матеріалів виконавчого провадження, серед документів, наданих ТОВ «Фінпром Маркет» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадиться у безспірному порядку, а також відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась за період часу з 23.05.2016 по 25.08.2020, про що зазначено у виконавчому написі. Тобто, в даному випадку, приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис всупереч вказаним роз`ясненням та законодавчим змінам, що слугує ще однією з підстав для визнання його таким,що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, представник позивача вважає, що виконавчий напис №9951, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 25.08.2020, не підлягає виконання. Крім цього, просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн, надавши попередній розрахунок судових витрат. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року було відрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 10 лютого 2022 року від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді. За ч. 1ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Оскільки, позивач не надав своєї згоди на врегулювання спору за участю судді, врегулювання спору за участю судді не здійснювалося. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав 03.02.2022 до суду заяву про розгляд справи без його та [PERSON] участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав 10.02.2022 заяву про те, що ТОВ «Фінпром Маркет» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає до виконання та стягненню з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 496 грн та у разі подання заяви про забезпечення позову у розмірі 248,10 грн. Інші вимоги позивача - такі як стягнення орієнтовних судових витрат в розмірі 2000 грн. - не визнає. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапеко Євген Михайлович, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений шляхом відправлення судових повісток за місцем його роботи. Згідно листа Міністерства юстиції України, з 29.06.2021 відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30.06.2021 №1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необгрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Суд, врахувавши думку сторін, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 25.08.2020 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9951, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" невиплачені в строк грошові кошти у розмірі 3658,97 грн, якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору факторингу № 20160524-Г від 24.05.2016 відступлено право вимоги за кредитним договором № 135/6888ВСL1Aвід 12/02/2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (а.с.11). 21.09.2021 державним виконавцем Пирятинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Журбою Т.О. відкрито виконавче провадження на підставі заяви про примусове виконання зазначеного вище виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 9951 (а.с.10). Позивач вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчиняючи 25.08.2020 виконавчий напис №9951 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості, не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності [PERSON] перед відповідачем, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц) зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини першої статті 39 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до приписів ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, оскільки визнання відповідачем ТОВ «Фінпром Маркет» позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав та свобод інших осіб, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті,суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подачу позову у розмірі 454 грн та за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 227 грн. Крім того, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору від суми 908 грн, що становить 454 грн та від суми 454 грн, що становить 227 грн. Дослідивши заяву позивача представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу,суд вважає,що вказаназаява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.ст.15,133 ЦПК Україниучасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч.1-2ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником надано суду попередній розрахунок судових витрат від 30.12.2021, який відповідає складності справи та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 681 грн. сплаченого судового збору та 2000 грн. на правничу допомогу.

Outcome: approved