Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

21.01.2022 року позивач [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, згідно якої позивачка просить: - встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , що померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з грудня 2003 року по 07 травня 2009 року. - визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право приватної власності, в порядку спадкування за законом після [PERSON] , на: - земельну ділянку площею 0,38 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер 5120886600:01:001:0130; що розташована за адресою: Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області; - земельну ділянку площею 4,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер 5120886600:01:004:0081; що розташована за адресою: Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області). Позивач [PERSON] вказує, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,38 га (кадастровий номер 5120886600:01:001:0130; Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області) та земельну ділянку площею 4,51 га (кадастровий номер 5120886600:01:004:0081;Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області), зазначено майно було набуте останньою в порядку спадкування після померлої її сестри - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] звернулась з заявою до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини померлої її сестри - [PERSON] у складі земельної ділянки площею 0,38 га (кадастровий номер 5120886600:01:001:0130; Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області) та земельну ділянку площею 4,51 га (кадастровий номер 5120886600:01:004:0081; Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області). Будь-яких інших спадкоємців у [PERSON] окрім [PERSON] немає. З грудня 2003 року стан здоров`я, [PERSON] , погіршився, у зв`язку з цим, вона стала проживати з родиною позивача за адресою: [ADDRESS] . Так з грудня 2003 року до дати смерті бабуся позивачка [PERSON] проживала разом з родиною позивачка, даний факт підтверджують свідки. Після смерті бабусі позивачки спадкоємцем першої черги був її син (батько позивача) [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька позивача спадкоємцями першої черги є позивачка та відповідач [PERSON] , яка була його дружиною. Оскільки позивач на момент смерті спадкодавця проживав з ним однією сім`єю, на теперішній час користується та володіє спадковим майном, вказане свідчить проте, що позивач фактично прийняв спадщину та не відмовився від неї. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після: померлої [INFO] [PERSON] (спадкова справа №482/2005) та померлої [PERSON] (спадкова справа №420/2009), позивач як спадкоємець звернувся до першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні підстави для закликання до спадкування за законом осіб, які подають заяви про прийняття спадщини та позивачу рекомендовано звернутись до суду з захистом своїх прав. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю продовж п`яти років позивачу необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі. Зазначене стало приводом звернення до суду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2022 року відкрито провадження по справі № 495/1134/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; подав заяву про визнання позову; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 ЦПК України, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,38 га (кадастровий номер 5120886600:01:001:0130; Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області) та земельної ділянки площею 4,51 га (кадастровий номер 5120886600:01:004:0081;Салганська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області). Зазначене майно було набуто померлою [PERSON] в порядку спадкування після померлої її сестри - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Факт належності [PERSON] вище згаданих двох земельних ділянок підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ОД №000303 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 234/20. 19 грудня 2005 року [PERSON] звернулась з заявою до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] у складі земельної ділянки площею 0,38 га, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер 5120886600:01:001:0130 та земельної ділянки площею 4,51 га, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер 5120886600:01:004:0081, так як будь-які інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. На підставі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , [PERSON] стала титульним власником земельної ділянки площею 0,38 га, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер 5120886600:01:001:0130 та земельної ділянки площею 4,51 га, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер 5120886600:01:004:0081. Починаючи з грудня 2003 року стан здоров`я, [PERSON] , погіршився, вона була не в змозі себе самостійно обслугувати, купувати ліки та продукти харчування, у зв`язку з цим, вона стала проживати з родиною позивача за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] з померлою [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні обов`язки, позивач здійснювала догляд за нею, що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім`єю. У п. 21 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`єю складають особи ,які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Той факт, що позивач [PERSON] з померлою [PERSON] проживали однією сім`єю більше п`яти років підтверджується письмовими заявами свідків та відповідача. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертою черги спадкування за законом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,38 га, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120886600:01:001:0130 та земельної ділянки площею 4,51 га, яка розташована на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120886600:01:004:0081. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) в фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, які протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується поясненнями свідків та спадкоємця першої черги [PERSON] . Однак, відповідно до письмової заяви [PERSON] відмовляється від належного спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч. 2 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутні підстави для закликання до спадкування за законом осіб, які подають заяви про прийняття спадщини. Отже, права [PERSON] , як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved