Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У них народилася [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося, рішенням Долинського районного суду від 04.02.2022 шлюб між ними розірвано, дитину залишено проживати з нею. Батько дочки не надає кошти на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки є повноцінною фізичною особою, не має постійного місця робои, але виконує різні роботи по тимчасовому найму, тому має необлікований заробіток. Вважає, що відповідач може і повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі не менше як 3000 гривень, що на даний час буде для дитини як мінімальний прожитковий мінімум. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 гривень, які необхідні для придбання засобів гігієни, харчування, лікування. Додатково вказала, що їхня дитина потребує постійого стороннього догляду. Стан її здоров`я змушує їх часто відвідувати лікарів, так як вона не розмовляє. У зв`язку з цим дитину не прийиають у садок, а вона відповідно не може працювати, тому не може самостійно забезпечити усі потреби доньки. Будь-якого рухомого чи нерухомого майна у неї та дитини не має. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що не заперечує, що повинен утримувати свою дитину, однак заявлена сума є непосильною для нього. Він здійснює постійний догляд за хворою мамою, не працює, рухомого і нерухомого майна у власності не має, єдиним його доходом є допомога, яку він отримує по догляду за матір`ю. Його донька дійсно потребує догляду, лікування, тому згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі. Він також возив дочку на необхідні медичні обстеження та лікування, однак дружина відмовилась від подальших обстежень, на які направляли дитину з метою надання їй групи інвалідності. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії суду: ухвалою суду від 03.03.2022 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою від 23.03.2022 суд долучив до матеріалів справи подані сторонами на обгунтування своїх позицій докази. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2015, сторони зареєстрували шлюб 10.10.2015 (а.с. 3). Під час шлюбу [INFO] у них народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.10.2016 виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 6). Заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2022 шлюб між сторонами розірвано, малолітню дитину [PERSON] залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 4-5). Дитина хворіє та потребує лікування, про що свідчать відповідні медичні документи (а.с. 23, 24). Позивачка на даний час не працює, на підтвердження чого долучила до матеріалів справи копію трудової книжки [NUMBER] , заповнену 28.05.2004 (а.с. 11-12). Вона також не має у с. Гошів, тобто за місцем свого проживання, у власності земельної ділянки, на що вказує довідка № 2765 від 230.08.2016 (а.с. 13). Як вказав відповідач, він здійснює догляд за своєю мамою [PERSON] , яка потребує догляду за станом здоров`я (а.с. 21, 22), та з якою він зареєстроаний і проживає у [ADDRESS] (а.с. 10). [PERSON] на підтвердження відсутності у нього доходів надав суду довідку з АТ КБ "ПриватБанк", у якій зазначено про отримання ним тільки соціальних виплат (а.с. 20). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні неповнолітньої дитини, який вказує, що не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі, натомість позивачка стверджує, що саме такий розмір необхідний для утримання дитини і батько зобов`язаний його сплачувати. Оцінка суду: вислухваши сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з такого. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку вважає стягнути з відповідача - 3000 грн, однак не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів саме в такому розмірі. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки на [PERSON] слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2100 щомісячно, а позов задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, у тому числі стан здоров`я дитини, наявність на утриманні відповідача матері, чого не заперечила позивачка, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів, згідно зі ст. 192 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial