Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до АТ «Банк Форвард» у якій просив: здійснити захист його прав споживача фінансових послуг шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з нього заборгованості на користь АТ «Банк Форвард» та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Вимоги за заявою обґрунтовано тим, що 31.07.2021 року він мав намір скористатись своєю банківською карткою «ПриватБанк» та зняти грошові кошти зі свого карткового рахунку в банку, але надійшла відмова, після чого він дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. здійснюється виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждигарчук Є.Ю. про стягнення з нього на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором. Вказаний виконавчий напис вважає вчиненим з порушенням законодавства, оскільки кредитних коштів у відповідача не отримував, брав кредит у банку «Русский стандарт», сплачував заборгованість, останній платіж здійснив більше трьох років назад, розмір заборгованості не є безспірним, оскільки кредит був на суму 3000 грн., позовна давність сплинула, про здійснення відступлення права вимоги його не повідомляли, про розмір заборгованості також не повідомляли, вимоги про необхідність її сплати, вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався в безспірності заборгованості, не перевірила факту отримання боржником вимоги стягувача про погашення заборгованості. Неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання такого виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Тому просив задовольнити його позов. Ухвалою суду від 24.11.2021 року відкрито провадження в справі. Ухвалою суду від 24.11.2021 року витребувано від відповідача документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. 27.01.2022 року на адресу суду на виконання зазначеної ухвали надано витребувані судом документи. Також відповідач зазначив, що 27.10.2012 року позивач звернувся до ПАТ «Русский стандарт», правонаступником якого є відповідач АТ «Банк Форвард», з заявою про надання та використання платіжною карткою. 04.02.2013 року банк акцептував пропозицію і уклав з позивачем договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] та відкрив клієнту поточний рахунок. У заяві позивач зазначив що зобов`язується у випадку отримання коштів в рамках договору про картку погасити такий крдит відповідно до умов та сплатити банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в банку тарифами. Відповідно до п. 8.16 умов по карткам, банк має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту та у будь-який момент часу вимагати від клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення клієнту заключного рахунку-виписки - документу, що містить вимогу банку до клієнту про повне погашення клієнтом всієї заборгованості за договором про картку. Договір діє до повного погашення заборгованості клієнтом, а закінчення терміну дії картки не означає закінчення дії договору. Однак позивач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим банк звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису для здійснення нотаріусом захисту прав. При цьому банк надав нотаріусу не лише розрахунок заборгованості а і виписки по рахункам, оформлені відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що доводило безспірність заборгованості. Натомість позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що сума боргу є спірною та відсутності безспірності відносин сторін щодо виконання зобов`язання, не надав доказів, що на час вчинення виконавчого напису його заборгованість була відсутня чи була в іншому розмірі. Таким чином вважають, що нотаріусом вчинено виконавчий напис відповідно до закону, підстав відмовляти банку у вчинені нотаріальної дії не було, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. На виконання ухвали суду від 24.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко Є.Ю. надано копію виконавчого напису від 04.06.2021 року за реєстровим № 6539 та копії документів на підставі яких було видано виконавчий напис. На виконання ухвали суду 31.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. надано належним чином засвідчені копії виконавчого провадження. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. З наданих відповідачем документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, матеріалів виконавчого провадження, виконавчого напису, встановлено наступне. 27.10.2012 року позивач [PERSON] звернувся до ПАТ «Русский стандарт», правонаступником якого є відповідач АТ «Банк Форвард», з заявою про надання та використання платіжною карткою. Умови надання та обслуговування платіжних карток ПТ «Банк Русский Стандарт» затверджені наказом № 698/1 від 28.09.2012 року. Наказом № 957 від 25.12.2012 року затверджено тарифи по продуктам, кредитним карткам, зокрема розмір відсотків, нарахованих по кредиту становить 55%. Листом від 27.10.2012 року «Русский стандарт», правонаступником якого є відповідач АТ «Банк Форвард», повідомив [PERSON] графік платежів до договору, зокрема повідомив про надання кредиту 1311,00 грн. та визначив дати щомісячних платежів з 28.11.2012 року по 28.04.2014 року. Банк акцептував пропозицію і уклав з позивачем договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] та відкрив клієнту поточний рахунок. У заяві позивач зазначив що зобов`язується у випадку отримання коштів в рамках договору про картку погасити такий кредит відповідно до умов та сплатити банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в банку тарифами. Однак позивач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим банк звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису для здійснення нотаріусом захисту прав. При цьому банк надав нотаріусу не лише розрахунок заборгованості а і виписки по рахункам. Відповідачем здійснено виписку по особовим рахунка позивача за період з 04.02.2013 року по 19.01.2022 року. 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення з громадянина [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 101057835 від 29.10.2012 року, укладеним ним із ПАТ «Банк Русский стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Строк платежу по кредитному договору настав, божником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 06.07.2018 року по 05.08.2018 року. Сума повної заборгованості складає 18805,34 грн., у тому числі заборгованість по кредиту 13163,74 грн., заборгованість по процентам 5491,6 грн., плата за пропуск мінімальних платежів 150 грн.. Також з боржника підлягають стягненню 1100 грн., сплачені стягувачем нотаріальної плати. Загальна сума заборгованості складає 19905,34 грн.. На підставі вищевказаного виконавчого напису та заяви АТ «Банк Форвард» приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Овсієнко А.В. постановою від 06.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 65991438ніпропетровської області [PERSON] , 27.08.2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 66622212 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості у розмірі 34474,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. За правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Відповідно до підпункту 2.3 п. 2 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 р. боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З наданих доказів вбачається, що розмір заборгованості по кредитному договору 1311,00 грн. та розмір заборгованості зазначений у розрахунку заборгованості 13163,74 грн. істотно різниться, строк виконання останнього щомісячного платежу визначений 28.04.2014 року, а отже на час звернення до нотаріусу становив понад 3 роки, заявник не надав доказів направлення боржнику письмової вимоги про необхідність погашення заборгованості перед зверненям до нотаріуса. Вказані обставини, на думку суду, свідчать що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість скарг повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню. Згідно квитанції позивач сплатив судовий збір за подачу позову в сумі 908 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст. 141ЦПК України судові витрати у даній справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved