Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач в особі представника приватного акціонерного товариства «Промінь-1» звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на наступні обставини. На праві приватної власності приватному акціонерному товариству «Промінь-1» належить сімейний гуртожиток за адресою: [ADDRESS] . В даному гуртожитку в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає там з 2015 року, на підтвердження чого комісією у складі представників ПАТ «Промінь-1» та сусідів відповідача були складені відповідні акти про не проживання. Квартири у даному гуртожитку надавались особам на період їх праці на підприємстві. Відповідач ніколи не працював на підприємстві. На даний час квартира знаходиться без нагляду та у не належному технічному стані, що завдає шкоди в цілому як будинку так і сусідам зазначеної квартири. Відповідач не сплачує комунальні послуги у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 18076,15 грн. На теперішній час на підприємстві працюють особи які потребують житла. На підставі викладеного, представник позивача просить визнати [PERSON] , таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути судовий збір. Ухвалою від 24 вересня 2021 року відкрито провадження. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. В судове засідання представник позивача подав клопотання, в якому просив справу розглянути у їх відсутність, а також не заперечував проти постановляння заочного рішення. Відповідачу також направлялась повістка за відомою адресою, котру останній не отримав, та конверт було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що приватному акціонерному товариству «Промінь-1» на праві приватної власності належить об`єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з літери «А», загальною площею 1006,4 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю гуртожитку, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 15 листопада 2006 року. Відповідно до відповідей наданих суду з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у кв. [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] з 01 січня 2015 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується актами від 14.07.2015 р, 08.01.2016 р, 10.07.2016 р, 16.01.2017 р, 14.07.2017 р, 15.01.2028 р, 10.07.2018 р, 21.01.2019 р, 15.07.2019 р, 24.01.2020 р, 20.07.2020 р,18.01.2021 р, 16.08.2021 р. які складені мешканцями даного будинку та засвідчені директором ПАТ «Промінь-1». Відповідно до довідки ПАТ «Промінь-1» від 31.08.2021 року - відповідач [PERSON] має заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 18076, 15 грн, яка утворилась за період з 01.01.2015 року по 16.08.2021 року. З урахуванням положень ст. 71, 72 ЖК України РСР правом звернення до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою у гуртожитку, що перебуває у комунальній власності територіальної громади, наділений ОМС як власник гуртожитку (рішення ВСУ від 01.10.2008 у справі № 6-28945св07). Відповідно до ст. 127 ЖК України РСР - Гуртожитки для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 130 ЖК України РСР - Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом. На підтвердження законного займання та користування житловою площею відповідач в свою чергу не надав суду жодних доказів. Вирішуючи спір у частині вимог до [PERSON] , суд керується нормами статтей 71 і 72 ЖК УРСР Як передбачено ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК УРСР). Отже, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Судом встановлено, що актом від 14.07.2015 р. підтверджено початок тимчасової відсутності [PERSON] за місцем свого проживання у гуртожитку в кімнаті [ADDRESS] , а саме з 01.01.2015 року. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, дане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за спірною адресою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved