Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21.12.2021 задоволено позов [PERSON] про стягнення поворотної фінансової допомоги, кошти в сумі 372000.00 грн. стягнуті з ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат», у задоволенні позову в частині вимог до ТОВ НВДЦ «Агротех» - відмовлено, у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» до [PERSON] про визнання договору недійсним - відмовлено. Представником позивача адвокатом Кіпенко І.С. разом з позовом було надано розрахунок витрат на правову допомогу, які він просив розподілити між учасниками справи відповідно до закону. Під час розгляду справи представник відповідача ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» адвокат Мартиненко А.М. подав заяву, в якій зазначив, що розрахунок та докази розміру витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Представник ТОВ НВДЦ «Агротех» адвокат Рибак Я.В. просила стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000.00 грн., про що подала відповідну заяву з додатками. В обґрунтування зазначає, що через необхідність правового захисту від неправомірних вимог про стягнення грошових коштів Товариство з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» вимушено було звернутись за правовою допомогою до Адвокатського бюро «Антона Новакова». 01.01.2021 між ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» та Адвокатським бюро «Антона Новакова» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору Х27/05-19 про надання правової (правничої) допомоги від 31.05.2019, відповідно до п. 1.1 якої за окремим дорученням Клієнта на надання правової допомоги Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, прийняв на себе зобов`язання захищати права і законні інтереси та здійснювати представницькі повноваження Клієнта у Богодухівському районному суді Харківської області, як суді першої інстанції, у справі № 613/769/20 відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в обсязі, встановленому Договором про надання правової (правничої) допомоги № 7/05-19 від 31.05.2019 з урахуванням особливостей, визначених цією Додатковою угодою. Відповідно до умов п. п. 4.2., 4.3. зазначеної Додаткової угоди розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги за цим Договором визначено Сторонами у фіксованому розмірі і становить 20.000 (двадцять тисяч) грн. Отже розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Визначений Сторонами гонорар Адвоката охоплює собою оплату всього обсягу правової (правничої) допомоги, яка надається Адвокатом по Справі у суді першої інстанції. Оплата наданої Адвокатом правової (правничої) допомоги по Справі у суді першої інстанції здійснюється клієнтом у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвоката. В порядку виконання своїх зобов`язань за вказаним договором ТОВ «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» 29.01.2021 сплатило Адвокатському бюро «АНТОНА НОВАКОВА» 20 000 грн. за платіжним дорученням №436, з призначенням платежу: «Договір про надання правової (правничої) допомоги №7/05-19, додаткова угода від 06.01.2021р. на суму 20000 грн. без ПДВ». Зазначений платіж у розмірі 20 000 грн. 29.01.2021 було належним чином зараховано на банківський рахунок Адвокатського бюро «АНТОНА НОВАКОВА». Отже, понесені Товариством витрати на оплату правової (правничої) допомоги у розмірі 20.000 грн. згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги №7/05-19 від 3T05.2019, додатковою угодою №1 від 06.01.2021р. на суму 20000 грн. є судовими витратами по справі № 613/769/20 в розумінні ст. ст.133, 137 ЦПК України, понесеними Відповідачем, та підлягають розподілу. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу. Від представника відповідача ТОВ «Агротех» та представника позивача надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення. Представник ТОВ «Агртотех» просила вирішити питання про розподіл витрат на правничу допомогу за її відсутності, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Агртотех» понесені витрати на правничу допомогу в сумі 20000.00 грн. Представник позивача також просив розглянути питання про розподіл витрат на правничу допомогу за його відсутності, подав новий розрахунок витрат на правову допомогу, а також акт прийняття наданих послуг. Кошти в сумі 49475.00 грн. в якості витрат на правничу допомогу просив стягнути з відповідача. Представником відповідача ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» розрахунок та докази розміру витрат на правничу допомогу не надавались, однак надійшли заперечення проти розподілу судових витрат [PERSON] . В запереченнях зазначає, що позивачем порушено порядок та строки подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Рішення по справі було ухвалено 21.12.2021. Ані з матеріалів справи, ані з заяви про ухвалення додаткового рішення по справі не вбачається, що Позивач заявляв про те, що ним у передбачені ч.8 ст. 141 ЦПК України строки будуть надані докази понесення ним судових витрат. Таким чином, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, для Позивача строк для надання суду таких доказів закінчився 21.12.2021 у зв`язку з закінченням стадії судових дебатів. При цьому, чинне законодавство передбачає максимально допустимий строк для надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу - 5 днів після ухвалення рішення по справі та лише за умови наявності відповідної заяви учасника справи про це. Отже, навіть максимально допустимий строк для надання Позивачем доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу на момент подання ним 29.12.2021 заяви про ухвалення додаткового рішення по справі сплинув. Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяви [PERSON] про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, а також порушення порядку та строків для подання відповідних доказів, представник відповідача вважав, що відсутні підстави для розгладу поданих документів, а саме розрахунку витрат на правову допомогу та акта прийняття наданих послуг. Крім того, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 по справі 826/1216/161). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "EastAVest Alliance Limited проти України", заява №19336/04). Водночас, долучений Позивачем до позовної заяви Договір про надання юридичної допомоги від 15.06.2020 взагалі не містить будь-яких умов щодо розміру (чи правил його розрахунку) та порядку оплати наданої юридичної допомоги. Так, п. 3.2.4 Договору лише передбачено обов`язок Клієнта ( [PERSON] ) оплатити Адвокату вартість юридичних послуг, що надаються відповідно до порядку та строків, що зазначаються у Договорі та його додаткових угодах. Будь-які додаткові угоди до Договору про надання юридичної допомоги суду не надавались, більше того, з Акта прийняття наданих послуг вбачається, що такі додаткові угоди між Адвокатом та [PERSON] не укладалися. За таких обставин, на думку представника відповідача, у жодної зі сторін і у суду відсутні будь-які підстави для здійснення будь-якого обґрунтованого розрахунку вартості наданих Адвокатом послуг, що виключає законність покладання таких витрат на правову допомогу на Відповідача як учасника справи, не на користь якого було ухвалено рішення. Також представник відповідача звернув увагу на те, що оплатити вимагається навіть послуги, які не є правовими в розумінні ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме «зустріч з клієнтом», «аналіз судової практики». Окрім того, незрозумілим є також така допомога як «підготовка документів», оскільки таке зазначення виду послуги не є чітким та не надає можливості ідентифікувати які саме документи, у якій справі та з якою метою були підготовлені, оскільки навіть позовна заява та заява про уточнення позовних вимог були підписані особисто Позивачем, а не його представником. Щодо вимоги про покладання на Відповідача обов`язку відшкодувати витрати Позивача на оплату Адвокату «гонорару успіху» представник ДП СУКК зазначає наступне. У процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (Постанова ВП ВС від 12.05.2020 по справі №904/4507/18). Зважаючи на відсутність у Договорі про надання юридичних послуг від 15.06.2020 взагалі будь-якого порядку розрахунку вартості послуг адвоката, в тому числі «гонорару успіху», безпідставним є покладення на Відповідача обов`язку відшкодувати такі витрати. Крім того, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (Постанова ВС від 19.05.2021 року у справі № 206/1293/191). У цій справі необхідно звернути увагу суду на фактичні обставини справи та правову підставу для задоволення позовних вимог [PERSON] . Так, спір у цій справі виник фактично внаслідок порушення [PERSON] вимог ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та укладання ним нікчемного правочину, який він взагалі не мав права укладати. Ці обставини визнані особисто Позивачем (наслідком чого стало подання ним заяви про уточнення позовних вимог») та викладені у рішення суду від 21.12.2021. Отже, якби саме Позивач як директор ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат» діяв розумно, добросовісно та відповідно до вимог чинного законодавства, не порушував його, спір щодо стягнення безпідставно отриманих за наслідками укладання ним нікчемного правочину грошових коштів взагалі не виник би. Також, на особливу увагу заслуговує той факт, що укладаючи нікчемний правочин - Договір №2 від 09.12.2019 про надання поворотної фінансової допомоги та додаткових угод до нього, - [PERSON] представляв обох сторін договору, діючи одночасно як Позикодавець особисто від свого імені та як Позичальник в особі Директора від імені ДП «Богодухівський сільськогосподарський учбово-курсовий комбінат». За таких обставин, судові витрати на оплату професійної правничої допомоги обґрунтовано мають були залишені на Позивачеві. В судове засідання представники сторін - адвокати Кіпенко І.С., Рибак Я.В. та Мартиненко А.М. не з`явились, питання про розподіл витрат на правничу допомогу просили вирішити за їх відсутності, про що надали відповідні заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стороною позивача не було заявлено про намір подати докази розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, крім того вони надійшли поза межами встановленого законом п`ятиденного строку, отже не можуть бути взяті судом до уваги. Щодо договору про надання юридичної допомоги від 15.06.2020, то він не містить умов, що визначають розмір суми, яка підлягає сплаті, порядок розрахунку цієї суми та порядок її оплати. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що стороною позивача не надані докази розміру витрат на правничу допомогу, тому не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу за заявою ТОВ НВДЦ «Агротех», суд зазначає наступне. Окрім наведених вище положень ст.137 ЦПК, відповідно до ч.ч. 3,4 цієї норми, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представником відповідача ТОВ НВДЦ «Агротех» було подано копію договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, та копію платіжного доручення з посиланням на реквізити вказаних угод про перерахування визначеної в договорі суми. Таким чином здійснення відповідачем витрат на правничу допомогу у визначеному розмірі підтверджено належними доказами. Згідно з ч.ч.1,2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог до відповідача ТОВ НВДЦ «Агротех» було відмовлено, витрати на правничу допомогу, понесені товариством, мають бути покладені на позивача. Однак, враховуючи складність справи, її значення для сторін, кількість судових засідань, обсяг наданих послуг, витрачений адвокатом час та інші істотні обставини, суд, виходячи з вимог розумності та справедливості вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача до 10000.00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved