Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

В листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . А також, виключити в актовому записі №175 у книзі записів актів громадянського стану про народження відомість про батька неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2018 року відповідач повністю припинив спілкування з сином та не допомагав фінансово утримувати дитину. Лише після ухвалення рішення судом, з 2020 року почав сплачувати аліменти. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами в навчанні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини та про стан здоров`я. Ухвалою судді від 14 грудня 2021 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження. В підготовче засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, до канцелярії суду подали письмові заяви про розгляд справи в підготовчому засіданні за участі сторін, позивач підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав, треті особи заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2014 року по 13 вересня 2016 року, що підтверджено копією рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2016 (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 12.04.2014 (а.с.13). Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України), кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] від 02 листопада 2021 року виданого Мотовилівськослобідським старостинським округом встановлено, що дитина [PERSON] , 2014 р.н. разом із мамою [PERSON] проживають спільно з [PERSON] та [PERSON] (батьки мами [PERSON] ) в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] проживає в житловій кімнаті площею 12 кв.м. Обладнано робоче місце, яке забезпечене канцелярськими предметами і шкільним приладдям. Дитині створені умови для повноцінного відпочинку, сну і навчання (а.с.19). Також, згідно довідки №71 від 01.11.2021 [PERSON] навчається в 2-В класі Білоцерківської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №7 ім. генерал-полковника Г.Воробйова (а.с.21). А згідно характеристики директора даної школи, [PERSON] є учнем фізично розвиненим, здоровим, зарекомендував себе здібним, організованим та старанним учнем, який має хорошу пам`ять, що допомагає швидко засвоювати програмовий матеріал. Мама приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, забезпечує усім необхідним (а.с.22). Згідно характеристики вчителя початкових класів Білоцерківської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №7 ім. генерал-полковника Г.Воробйова від 05.11.2021, [PERSON] працює в даному закладі освіти з 01.09.2021, за цей час зарекомендувала себе як привітний і сумлінний працівник, уміє організувати освітній процес. Завдання керівництва виконує якісно і в установлений термін. Має такі важливі для працівника риси, як пунктуальність і можливість одночасно тримати під контролем велику кількість справ і завдань. [PERSON] користується повагою і авторитетом серед колег, батьків і учнів класу (а.с.23). Інформацією директора гімназії Мотовилівськослобідської гімназії Логвінової Н. від 14.07.2021, встановлено, що батько контакту з гімназією, де навчається дитина, не підтримує, з класним керівником, вчителями не спілкується. Жодного разу не був присутній на батьківських зборах чи інших шкільних заходах. Дитину до школи приводить і збирає мати (а.с.24). Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 02 листопада 2021 року, виданої Фастівським відділом ДВС у Фастівському районі Київської області, станом на 02.11.2021 наявна заборгованість зі сплати аліментів за боржником [PERSON] становить 1032,60 грн. (а.с.25-26). Наразі, 06.08.2021 позивач уклала шлюб з [PERSON] ,що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , який відноситься до [PERSON] як до свого рідного сина, піклується про нього, дбає про його фізичний та моральний розвиток, слідкує за навчанням у школі. [PERSON] вважає його своїм батьком. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, батько неповнолітнього [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, що підтверджується наявними в справі доказами. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради від 25.10.2021, врахувавши рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №529 від 19.10.2021, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.14-17). Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині позбавлення батьківських прав в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про виключення з актового запису №175 у книзі записів актів громадянського стану про народження відомість про батька неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження дитини, то в цій частині позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. За змістом частини другої статті 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. ВС роз`яснив, що встановлена національним сімейним законодавством (частиною другою статті 138 СК України) конструкція, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка як про батька дитини задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини. Судом встановлено, що іншою особою заяви про своє батьківство відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , до суду не подано, тому вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, задоволенню не підлягає. Також, враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 454, 00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату (а.с.7). На підставі викладеного,

Outcome: partial