Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, ним 19.02.2021 року було придбаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 245183709 від 19.02.2021 року виданого Захарівською районною державною нотаріальною конторою на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, № 124 від 19.02.2021 року. Комунальні послуги сплачує самостійно. В даному будинку зареєстрована [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , але в добровільному порядку питання зняття з реєстраційного обліку є неможливим, оскільки відповідачі не підтримують з ним жодних стосунків. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком. Тому враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності також не надходило. Крім того, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Представник відповідача Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 245183709 від 19.02.2021 року виданого Захарівською районною державною нотаріальною конторою на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, № 124 від 19.02.2021 року. Згідно довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 1780 від 17.12.2021 р. в будинку за адресою [ADDRESS] , зареєстровані, але не проживають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт того, що відповідач у вказаному житловому будинку за адресою [ADDRESS] не проживає підтверджується довідкою виданою Захарівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вони втратили право на користування цим будинком, оскільки продали будинок та добровільно припинили користування вказаним будинком та переселився на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідачі не проживають у спірному будинку без поважних причин, тому вони мають бути визнаний такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Отже, рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved