Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 27.08.2012 року був укладений договір № б/н і останній отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 5 від 04.06.2018 року. На час відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований разом з відповідачами по справі - [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , які є його спадкоємцями. Позичальник [PERSON] порушив умови договору, не виконав їх і станом на дату смерті існує заборгованість у сумі - 67081,06 грн., яку позивач і просить стягнути на свою користь з спадкоємців - відповідачів, а також понесені судові витрати за подання позову до суду. 10 грудня 2021 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено перше судове засідання на 22 грудня 2021 року, задоволено клопотання про витребування доказів. 22 грудня 2021 року відкладено розгляд справи на 25 січня 2022 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення сторін по справі. 25 січня 2022 року відкладено розгляд справи на 09 березня 2022 року у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача по справі. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ розгляд справи відкладено на 07 квітня 2022 року. Станом на 07 квітня 2022 року відзив на позовну заяву до Первомайського міськрайонного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не прибули, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, оскільки відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Достовірно встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що 27.08.2012 між позивачем по справі та [PERSON] укладено договір б/н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується заявою (а.с. 22). Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.08.2012, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , станом на дату смерті заборгованість становить - 67081,06 грн., яка складається з: 1099,69 грн. - заборгованість за тілом кредита; 1099,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2755,99 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 63225,38 грн. - нарахована пеня (а.с.13-15). Відповідно до копії Актового запису про смерть № 5 від 04 червня 2018 року [PERSON] помер [INFO] ( а.с.56), факт його смерті також підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , з наданої суду спадкової справи (а.с. 88). Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав-це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у зазначені строки позбавляється права вимоги. Стаття 1282 ЦК України передбачає, такий обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора: Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, з урахуванням положень статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Крім того, оскільки зі смертю боржника відносини між кредитором АТ КБ «ПриватБанк» і боржником кредитного договору [PERSON] припинилися, а його спадкоємці сторонами кредитного договору не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за договором кредиту. Зобов`язання по поверненню кредиту у даному випадку включається до складу спадщини, тому у даному випадку застосовуються не умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи його сплати, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті, а саме: суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одностороннього платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Виходячи з наведених норм матеріального права, оскільки у даному випадку боржник помер, у нього є спадкоємці, то належним способом захисту порушеного права є звернення АТ КБ «ПриватБанк» - кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину - про звернення стягнення на спадкове майно, й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог кредитора шляхом сплати одноразового платежу, а не з позовом про стягнення заборгованості за кредитом. Позивач в супереч вимогам ст. 1282 ЦК України звернувся із позовом до спадкоємців (відповідачів) із вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, замість звернення стягнення на спадкове майно. Тому заявлений в цій справі позов про стягнення заборгованості відповідно до ст. 16 ЦК України не може вважатися належним способом захисту порушеного права. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed