Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач 10 квітня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказала, що вона є власницею 25/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2016 року. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який був спадкоємцем [PERSON] , якому належало 35/100 частин вказаного домоволодіння, на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 918876 від 22.11.2003 року, виданого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Власником 40/100 частин домоволодіння є відповідач [PERSON] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.1994 року та договору дарування. Земельна ділянка розподілена між співвласниками відповідно до акту розділу часток від 05.04.1985 року, затверджено начальником МБТІ та рішення Виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів від 11.10.1985 року. Проте, між співвласниками виникають труднощі в отриманні поштової кореспонденції та оформленні документів. Просила припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] , розділивши в натурі домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] на окремі домоволодіння з урахуванням будівельно-технічних варіантів, викладених у висновку експерта від 07.06.2021 року за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №4974/4975-20 по цивільній справі №205/2177/17. Виділити на праві приватної власності в натурі 1/4 частку із спільного майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на частину житлового будинку (частина основної частини житлового будинку літ. "А-1", приміщення в прибудовах літ. "А1" (раніше літ. "а2"), літ. А4 (раніше літ. "а1-1"), ґанками літ. "а" (раніше літ. "а2"), літ. "а5" (раніше літ. "а3") як на окреме домоволодіння (квартиру [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень № 2-3, 2-4, 3-4, 3-5, 3-6 - житлового будинку літ. "А-1" та приміщення в прибудовах літ. "А1" (раніше літ. "а2"), літ. А4 (раніше літ. "а1-1") № 2-1, 2-2, 3-1, 3-2, 3-3 та ґанками літ. "а" (раніше літ. "а2"), літ. "а5" (раніше літ. "а3"), з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: сараю літ. "В", убиральні літ. "Д", огорожі літ "№ 5" (раніше. №11), що відповідає розміру 1/4 частки позивачки, зазначеної у інформаційній довідці №82930352 від 21.03.2017 року та у технічному паспорті від 14.01.2019 року на будинок по [ADDRESS] , інвентарна справа № 291-19, у спільному майні з відповідачами; стягнути з відповідачів судові витрати. Заяви (клопотання) учасників справи. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи відповідачі не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11 жовтня 2018 року витребувано з Другої дніпровської держаної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; копію спадкової\~справи після\~смерті [PERSON] ,\~померлого [INFO] . Ухвалою від 16 квітня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Дніпровська міська рада про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі (№ 205/2671/19) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] , Дніпровська міська рада про визнання права власності за набувальною давністю, зобов`язання вчинити певні дії, яка знаходиться в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою від 29 липня 2019 року поновлено провадження у цивільній справі. Ухвалою від\~22\~жовтня 2019\~року закрито\~провадження в\~частині позовних\~вимог до\~ [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Дніпровська міська рада про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності. Ухвалою від 24 липня 2020 року по справі призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, з огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Рішенням Ленінської районної ради народних депутатів від 11.10.1985 року №539/4 «Про домоволодіння [ADDRESS] » узаконено житловий \~ \~ \~ \~ будинок [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Затверджено акт ідеальних часток, виданий міжміським бюро технічної інвентаризації 05.04.1985 року, на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] 35/100 частки; за [PERSON] 25/100 частки; за [PERSON] та [PERSON] 40/100 частки (а.с.180 т.1). Позивачу належить на праві власності 25/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2016 року (а.с.37 т.1). Встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який був спадкоємцем [PERSON] , якому належало 35/100 частин вказаного домоволодіння, на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину № 918876 від 22.11.2003 року, виданого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.31 зворот т.1). Власником 20/100\~частки домоволодіння\~ [ADDRESS] є\~відповідач [PERSON] ,\~що підтверджується\~договором дарування\~посвідченого приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Гуніною\~В.І.\~від 02.07.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №3015, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] , а [PERSON] прийняв у дар 20/100 частки домоволодіння [ADDRESS] (а.с.15 т.1). Так, право власності на 20/100 частки домоволодіння [ADDRESS] визнано за відповідачем [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.1994 року (а.с.16-17 т.1). Технічна характеристика спірного житлового будинку підтверджується технічним паспортом на житловий дім індивідуального житлового фонду, інвентарний номер № 754 (а.с.9-11 т.1). Судом встановлено, що між сторонами виникають суперечки з приводу користування житловим будинком. З Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №4974/4975-20 складеного 07.06.2021 року слідує, що виділ в натурі 1/4 частки домоволодіння, яка належить [PERSON] , із майна, що є у спільній частковій власності співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по [ADDRESS] , яка складається з приміщень першого поверху №2-3, 2-4, 3-4, 3-5, 3-6 житлового будинку літ «А-1» та приміщення в прибудовах літ «А-1» (раніше літ «А2-1»), літ а4 (раніше літ «а1-1»: №2-1, 2-2, 3-1, 3-2, 3-3 та ганками літ «а» (раніше літ «а2»), літ «а5» (раніше літ «а3»), з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: сараю літ «В», убиральні літ «Д», огорожі літ «№5» (раніше №11) технічно можливий. На час дослідження між співвласниками [PERSON] та [PERSON] встановлено цегляну огорожу з металевими елементами, у зв`язку з чим, вільний доступ до водоколонки №8 (раніше №12) у [PERSON] відсутній. Доступ до 25/100 частин домоволодіння окремий (огорожа №3 та огорожа №2). Частка, якою фактично користується [PERSON] у майні, що є у спільній частковій власності співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по [ADDRESS] складає 17/100. Будівельно-технічні варіанти поновлення порушеного права [PERSON] на користування ідеальною часткою в розмірі 1/4 частки майна, що є у спільній частковій власності співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по [ADDRESS] , яка складається з приміщень 2-3, 2-4, 3-4, 3-5, 3-6, 2-1, 2-2, 3-1, 3-2, 3-3 та ганками літ «а» (раніше літ «а2»), літ «а5» (раніше літ «а3»), з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: сараю літ «В», убиральні літ «Д», огорожі літ «№5» (раніше №11), водопровідної колонки літ №8 (раніше №12), наступні: - вільний доступ до прим.2-1 (заміна дверного замка або вхідних дверей) або улаштування дверних отворів між прим.3-3 та 2-1; між прим.3-4 та 2-3; - демонтаж частини цегляної огорожі з металевими елементами для доступу до водоколонки №8 співвласнику [PERSON] або улаштування нової водоколонки на земельній ділянці, якою фактично користується [PERSON] (а.с.182-196 т.2). Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.356ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Згідно з ч. 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Оскільки на час розгляду справи об`єкт нерухомості, який належить позивачеві, має окремий вихід, фактично є самостійним об`єктом нерухомості, за технічними характеристиками може бути виділений в самостійний об`єкт. Проте, документально продовжує перебувати в частковій спільній власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому права інших співвласників будинку не будуть порушеними, так як належна їх частина будинку також може бути технічно виділена в натурі як самостійний об`єкт нерухомого майна. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.141 ЦПК України, в рівних частках з [PERSON] ,\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved