Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кметик Я.С., звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» (далі ТОВ «Бучачагрохлібпром»), в якому просить припинити дію договорів оренди землі, укладених 23 липня 2014 року між ним та відповідачем щодо земельної ділянки площею 2, 9246 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0649 та земельної ділянки площею 3,3267 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0652 та повернути вказані земельні ділянки йому, як власникові. В обґрунтування позову позивач вказує, що є власником двох земельних ділянок площею 2,9246 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0649 та площею 3,3267 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0652, що підтверджується Витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2014. 23 липня 2014 року між ним та відповідачем було укладено два договори оренди вищевказаних земельних ділянок, строк дії яких становив 5 років. Реєстрація договорів оренди була проведена 05.02.2016. Ще до закінчення терміну оренди земельних ділянок, а також і після його закінчення позивач, не маючи наміру в подальшому продовжувати договір оренди земельних ділянок із ТзОВ «Бучачагрохлібпром» неодноразово звертався до керівника підприємства, щоб останній не проводив на його земельних ділянках будь-яких робіт у зв`язку з тим, що він не бажає продовжувати строк дії договору оренди з даним орендарем, а виявив бажання обробляти свої земельні ділянки сам. Не отримавши від керівництва ТзОВ «Бучачагрохлібпром» жодної відповіді на його усні звернення, позивач 31.03.2021 та 07.04.2021 звертався із письмовими заявами до керівника ТзОВ «Бучачагрохлібпром» про небажання продовжувати строк оренди земельних ділянок. Також, на адресу ТзОВ «Бучачагрохлібпром» ним було направлено електронні листи від 22.04.2021, 25.04.2021 та 11.05.2021. На жодне його звернення товариство не відреагувало та жодної відповіді не дало, при цьому товариство земельними ділянками користуватись так і не припинило, а використовує їх по даний час. Вказує, що 25.10.2021 його адвокат Кметик Я.С. звернувся із адвокатським запитом до ТзОВ «Бучачагрохлібпром» з проханням надати інформацію, на підставі чого в період з 05.02.2021 по даний час підприємство продовжує користуватись зазначеними земельними ділянками, проте відповідь на адвокатський запит так і не надійшла. Зазначає, що зі сторони орендаря ТзОВ «Бучачагрохлібпром» на адресу позивача не надходило жодних листів щодо бажання продовжувати договір оренди земельних ділянок, а відтак вважає, що за таких умов договори оренди землі від 23.07.2014, укладені між ним та відповідачем на строк 5 років втратили свою чинність, а відповідач в свою чергу, не маючи жодних правових підстав, всупереч вимогам ст.33 ЗУ «Про оренду землі», ст.319 ЦК України, перешкоджає вільному володінню, користуванню та розпорядженню своїм майном та в незаконний спосіб продовжує використовувати його земельні ділянки. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 24 грудня 2021 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає такі безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що 23.07.2014 між [PERSON] та ТзОВ «Бучачагрохлібпром» укладено договір оренди землі з кадастровим номером 6121287400:01:002:0652, який зареєстровано 05.02.2016. Також 24.07.2014 між сторонами укладено договір оренди землі з кадастровим номером 6121287400:01:002:0649, який зареєстровано 05.02.2016. Звертає увагу суду на те, що сутність поновлення договору оренди землі полягає в тому, що договір автоматично поновлюється на той же самий строк за умови, що: орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди; відсутні заперечення орендодавця протягом одного місяця. В свою чергу, законодавство не містить приписів щодо повідомлення орендарем орендодавця до закінчення строку дії договору про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі як умови поновлення такого договору. Вказує, що в даному випадку орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору (05.02.2021), відсутні заперечення орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, земельна ділянка не поверталась за актом приймання-передачі, позову до суду про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не подано. Більше того, орендодавець отримав орендну плату за 2021 рік, чим висловив своє волевиявлення щодо поновлення договору на той же самий строк. Крім того, у зв`язку із внесенням 05.12.2019 змін до законодавства, яке, у тому числі, регулює правовідносини, пов`язані з поновленням договорів оренди землі. Закон України "Про оренду землі" було доповнено статтею 32-2, а частину шосту його статті 33 було виключено у зв`язку із додаванням до Глави 19 ЗК України статті 126-1. Так, відповідно до статті 32-2 зазначеного Закону поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 ЗК України, згідно якої якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Наголошує на тому, що послідовно проводячи відмінність між поновленням договору оренди землі та переважним правом на його укладення, законодавець встановив різні строки заперечення орендодавця проти існування подальших договірних відносин. Так, у випадку поновлення договору таке заперечення має бути висунуте орендодавцем протягом одного місяця після закінчення строку дії договору землі. Натомість переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк припиняється у разі заперечень орендодавця, про що він має повідомити орендарю ще під час дії договору до закінчення строку останнього. Вказує, що саме заявами від 31.03.2021 та 07.04.2021 орендодавець нібито відмовився від продовження дії договорів оренди землі у зв`язку із закінченням строку на який їх було укладено. Хоча, у відповідності до ст. 26 Закону України №1952-IV, у разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру прав відомостей про поновлення договору до закінчення строку дії договору, за умови його поновлення після закінчення строку дії договору, державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Таким чином, договори оренди землі, які укладені 23.07.2014 між [PERSON] та ТзОВ «Бучачагрохлібпром» поновлено на той же строк, на тих же умовах. 27 січня 2022 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області у Бучацького відділення АТ «Райффайзен Банк» витребувано інформацію про рух коштів по картковому рахунку [PERSON] , за період з 01.11.2021 по 30.11.2021. 16 лютого 2022 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до ТзОВ «Бучачагрохлібпром» про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими та повернення земельних ділянок власнику закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кметик Я.С., будучи присутнім у судовому засіданні, просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що в силу вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» саме орендар зобов`язаний звертатись до орендодавця із відповідним листом та проектом договору оренди земельної ділянки для поновлення договору оренди, а не орендодавець. З моменту закінчення строку дії договорів оренди відповідач жодного разу не звертався до позивача із відповідними листами та не надавав жодного проекту договору оренди земельної ділянки для його поновлення. В свою чергу позивач неодноразово звертався до відповідача про припинення договору оренди та не бажання укладати його на новий строк. Крім того зазначає, що у відповідності до розділ IX "Перехідні положення" ЗУ «Про оренду землі» Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. З урахуванням того, що зі сторони орендаря ТзОВ «Бучачагрохлібпром» на адресу позивача не надходило жодних листів щодо бажання продовжувати договір оренди земельних ділянок, а відтак вважає, що договори оренди землі від 23.07.2014 укладені між позивачем та відповідачем втратили свою чинність, а відповідач в свою чергу, не маючи жодних правових підстав, всупереч вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», ст.319 ЦК України, перешкоджає вільному володінню, користуванню та розпоряджанню майном та в незаконний спосіб продовжує використовувати земельну ділянку позивача. Представник відповідача - адвокат Лось А.М. у судовому засідання просив відмовити у позовних вимогах позивача, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що зміни, які внесені Законом №340-ІХ суттєво змінили підхід до продовження орендних відносин, зокрема чітко розмежовано зміст понять поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк, доповнивши ЗК України статтею 126-1 поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або забудови, статтею 32-2 поновлення договорів оренди землі, яка відсилає до статті 126-1 ЗК України, а ст.33 ЗУ «Про оренду землі» викладено у новій редакції з назвою Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, тобто приписи цієї статті не застосовуються до поновлення договорів оренди землі. Зазначив про те, що у відповідності до п.8 Договорів оренди землі, якщо протягом 30-денного строку до закінчення договору жодна зі сторін не заявила про його припинення, договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Враховуючи, що жодна зі сторін у визначений договорами строк не заявила про їх припинення, такі автоматично вважаються поновленими на той же строк та на тих же умовах. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши обставини, на які сторони посилаються як на обґрунтування своїх позицій, оцінивши докази надані ними, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НАА 146996 та серії НАА 146997, виданих державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори 12.06.2014, на підставі заповіту посвідченого секретарем Старопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 27.02.2000, зареєстрованого в реєстрі за №41, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її син [PERSON] . Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається відповідно з: - земельної ділянки, площею 3,3267 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0652, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, державна реєстрація котрої проведена 05.02.2002 року Старопетликівською сільською радою (земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії ТР № 570, виданого Старопетликівською сільською радою 05.02.2002); - земельної ділянки, площею 2,9246 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0649, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, державна реєстрація котрої проведена 05.02.2002 Старопетликівською сільською радою (земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії ТР № 571, виданого Старопетликівською сільською радою 05.02.2002 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бучацькою державною нотаріально конторою 26.08.2010 року за реєстровим № 1657). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2014, індексний номер витягу 22903735, земельна ділянка, площею 3,3267 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6121287400:01:002:0652, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 657, що видане 12.06.2014 державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Тернопільської області Максимович Л.В., перебуває у приватній власності [PERSON] . Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2014, індексний номер витягу 22905523, земельна ділянка, площею 2,9246 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6121287400:01:002:0649, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 659, що видане 12.06.2014 державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Тернопільської області Максимович Л.В., перебуває у приватній власності [PERSON] . Відповідно до Договору оренди землі від 23.07.2014, укладеного між [PERSON] , як власником земельної ділянки, та ТзОВ «Бучачагрохлібпром», в особі директора Карачки І.В., який діє на підставі статуту, як орендарем, досягнуто домовленості щодо оренди належної на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки, площею 2,9246 га, у тому числі ріллі 2,9246 га (кадастровий номер 6121287400:01:002:0649), яка знаходиться на території Старопетликівської сільської ради. Також, згідно Договору оренди землі від 23.07.2014, укладеного між [PERSON] , як власником земельної ділянки та ТзОВ «Бучачагрохлібпром», в особі директора Карачки І.В., який діє на підставі статуту, як орендарем, досягнуто домовленості щодо оренди належної на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки, площею 3,3267 га, у тому числі ріллі 3,3267 га (кадастровий номер 6121287400:01:002:0652), яка знаходиться на території Старопетликівської сільської ради. Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ «Строк дії договору» вищевказаних договорів оренди землі, сторони погодили строк його дії на 5 років, з урахуванням ротації культур. Якщо протягом 30 денного строку закінчення договору жодна із сторін не заявила про його припинення договір вважається продовжений на той же строк, на тих же умовах. Розділом ІV «Орендна плата» вказаних Договорів оренди землі, сторони погодили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, порядок її виплати, та форму оплати. Так, орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі, в розмірі, що становить 1158,79 грн на рік, 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Оренда плата вноситься у такі строки з 20 жовтня по 25 грудня кожного року з каси орендаря. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розділу VІI «Умови повернення земельної ділянки» Договорів оренди, орендар взяв на себе зобов`язання, серед іншого повернути орендодавцю земельну ділянку після припинення дії договору. Розділом XIІ «Зміна умов договору і припинення його дії» Договорів оренди передбачено наступне. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович С.В. 05.02.2016 року, індексний номер документа - 52680135, наявний запис про оренду земельної ділянки з кадастровим номером 6121287400:01:002:0652, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації 05.02.2016 строком на 5 років з правом пролонгації. Орендар - ТзОВ «Бучачагрохлібпром», орендодавець - [PERSON] . Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович С.В. 05.02.2016, індексний номер документа - 52682278, наявний запис про оренду земельної ділянки з кадастровим номером 6121287400:01:002:0649, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації 05.02.2016 строком на 5 років з правом пролонгації. Орендар - ТзОВ «Бучачагрохлібпром», орендодавець - [PERSON] . Згідно заяв №1706/10 та №1707/10 від 31 березня 2021, позивач [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «Бучачагрохлібпром» [PERSON] з проханнями не обробляти земельну ділянку, площею 3,3267 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0652, та земельну ділянку, площею 2,9246 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0649, оскільки буде обробляти такі одноосібно. Крім того, [PERSON] звернувся із заявами до директора ТзОВ «Бучачагрохлібпром» Попіля К.Я. і 07 квітня 2021 року в яких просив договори від 23.07.2014 року про оренду землі площею 2,9246 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0649, та 3,3267 га, кадастровий номер 6121287400:01:002:0652, вважати припиненими; укласти договір про припинення оренди та акт прийому-передачі вказаної ділянки. 20 травня 2021 року [PERSON] повторно звернувся до керівництва ТзОВ «Бучачагрохлібпром» із листом, згідно якого вказує про те, що ним направлено на адресу ТзОВ «Бучачагрохлібпром» дві заяви (31.03.2021 та 07.04.2021) про припинення договору оренди земельних паїв. Також, він три рази направляв на адресу товариства електронні листи-нагадування (22.04.2021, 25.04.2021 та 11.05.2021). У зв`язку з цим, просив припинити ігнорування його звернень. Як вбачається із адвокатського запиту за вих.№35-ц/з від 25.10.2021, адвокат Кметик Я.С., з метою підготовки документів для звернення [PERSON] до суду у зв`язку з порушенням його права користування своєю власністю, у відповідності до вимог ст.20-24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», звернувся до ТзОВ «Бучачагрохлібпром» із проханням надати наступну інформацію та копії документів, а саме: інформацію на підставі чого в період з 05.02.2021 по даний час підприємство користується земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай), за кадастровими номерами: 6121287400:01:002:0649, 6121287400:01:002:0652, які належать на праві власності [PERSON] ; чи проводилась товариством перереєстрація договору оренди зазначених вище ділянок, якщо так, то коли, та надати копії таких документів; чи надавались товариством відповіді на заяви [PERSON] від 20.05.2021, 31.03.2021 та 07.04.2021, якщо так, просив повідомити коли та надати копії таких листів. Згідно історії по картковому рахунку [PERSON] АТ «Райфайзен Банк» № [NUMBER] за період з 01.11.2021 по 30.11.2021, 11 листопада 2021 року на зарплатну картку [PERSON] відбулось зарахування коштів у сумі 22000,00 грн. Деталі транзакції: інші платежі на з/п картки. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 3 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою-другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 78 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Частиною першою статті 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Як вбачається зі змісту пункту 8 Розділу ІІІ «Строк дії договору» вищевказаних договорів оренди землі, такі були укладені на строк 5 років, з урахуванням ротації культур. Цим же пунктом договорів оренди землі передбачено наступне: якщо протягом 30 денного строку до закінчення договору жодна із сторін не заявила про його припинення договір вважається продовжений на той же строк, на тих же умовах. Судом встановлено, що відповідач ТзОВ «Бучачагрохлібпром» набув право оренди земельних ділянок з моменту державної реєстрації договорів оренди, які були укладені у 2014 році, а саме з 05.02.2016, сторони погодилися, що строк договорів оренди закінчився 05.02.2021. Представник відповідача посилаючись на умови договору, недодержання позивачем процедури припинення договору оренди та відсутність доказів про звернення до державного реєстратора, вважає позовні вимоги необґрунтованими. Зазначені доводи представника відповідача ґрунтуються на положеннях статті 32-2 Закону України «Про оренду землі», якою визначено, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 ЗК України. Так, за змістом ст. 126-1 ЗК України, договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів. Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Однак, згідно абзацу 4 Розділу ІХ Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення. Вказані норми законодавства набрали чинності 16.01.2020 згідно із Законом України №340-Х від 05.12.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у той час як договори оренди землі між сторонами укладені у 2014 році, державна реєстрація яких проведена 05.02.2016. Таким чином, посилання відповідача на вказані обставини й необхідність застосування до спірних правовідносин ст.32-2 ЗУ «Про оренду землі» та ст.126-1 ЗК України є безпідставними. Так, відповідно до частини першої статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, також ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також статтею 33 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX , що діяла на час укладення договорів оренди, яка об`єднує два випадки поновлення договору оренди землі: укладання договору на новий строк з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами (частина 1-5 статті 33) та продовження договору за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах та на той самий строк (частина шоста статті 33). Так, відповідно до частини першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на невідповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною четвертою цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Отже, для продовження договірних орендних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди на поновлення договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах,(частина перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі) або пасивна згода сторін договору на продовження договору на тих самих умовах на той самий строк - пролонгація договору ( частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2 - 5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, у тому числі зі зміненими умовами договору; орендодавець протягом місяця погодив умови додаткової угоди або не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. При цьому, за системним аналізом статей 626, 777 ЦК України та частин 2-6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди землі з підстави продовження користування земельною ділянкою (частина шоста статті 33), необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором (частина перша статті 33 Закону України «Про оренду землі»); до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (абзац другий частини першої статті 777 ЦК України); до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»); орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У цьому випадку договір оренди земельної ділянки продовжується на той самий строк та на тих самих умовах. Частинами 8,11 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору є неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є автоматичною пролонгацією орендних правовідносин. Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем не здійснено законом передбачених дій для поновлення права оренди відповідно до чинного законодавства, як наслідок, додаткові угоди до договорів оренди землі про їх поновлення на адресу позивача не направлялись, що в судовому засіданні не заперечувалось представником відповідача, та, відповідно, не укладені сторонами, а тому право оренди у встановленому законом порядку поновлено не було. У постанові Великої палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №313/350/16-ц зазначено, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України Про оренду землі. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як мовчазну згоду орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Що стосується посилання представника відповідача на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року (справа №903/1030/19), то суд вважає такі безпідставними, оскільки вони не суперечать висновкам у даній справі. Зокрема, за змістом вищенаведеної постанови, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вважаючи за потрібне відступити від її висновків, викладених у постановах від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц та № 159/5756/18. Підставою для відступу вважав те, що поновлення договору оренди землі згідно з частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV є автоматичним продовженням вказаного договору на той самий строк і на тих самих умовах, які сторони погодили під час його укладення, без необхідності повідомляти орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі, а також надсилати проєкт додаткової угоди; таке поновлення не вимагає прийняття орендодавцем відповідного рішення, оскільки земельні правовідносини сторони вже врегулювали під час передання земельної ділянки й укладення договору оренди землі, а подальше регулювання закон передбачив у вигляді поновлення цього договору (п.28 постанови). Проте, Велика Палата Верховного Суду, враховуючи, зокрема, внесені згідно із Законом № 340-IX зміни до Закону № 161-XIV (доповнення його статтею 32-2 Поновлення договорів оренди землі та викладення статті 33 у новій редакції з назвою Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк ) і до Земельного кодексу України (далі - ЗК України; доповнення його статтею 126-1 Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови), вважає, що відсутні вагомі підстави для відступу від її висновку стосовно застосування частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV у редакції, яка існувала до її зміни згідно із Законом № 340-IX. Процедура поновлення договору оренди землі та процедура укладення такого договору на новий строк справді мали би відрізнятися, причому у разі поновлення договору мав би існувати спеціальний порядок державної реєстрації права оренди на новий строк. Але стаття 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX вимагала від орендаря саме для поновлення договору оренди землі завчасно надіслати орендодавцеві повідомлення про таке поновлення з проєктом відповідної додаткової угоди, а спеціального порядку державної реєстрації права оренди на новий строк законодавство не передбачало (п.29 постанови). Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Також слід зазначити, що суд не погоджується із твердженням представника відповідача, що отримання позивачем орендної плати у 2021 році свідчить про те, що такий висловив своє волевиявлення щодо поновлення договору, оскільки за змістом договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі у строки з 20 жовтня по 25 грудня кожного року, а отже внесена 11.11.2021, а саме в році, в якому строк дії договору закінчився (05.02.2021). Тим більше, що за умовами договорів оренди землі, такі були укладені на строк 5 років, проте з урахуванням ротації культур. У судовому засіданні сторони не заперечували, що відповідач продовжує користуватися земельними ділянками. Доказів, які б свідчили про відсутність перешкод в користуванні земельними ділянками суду не надано. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц, від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 11.11.2019 у справі №487/10132/14-ц). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816, 00 грн.

Outcome: approved