Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього 1 229,20 грн. завданих збитків внаслідок незаконної порубки дерев. В обґрунтування позову зазначив, що у лютому 2019 року [PERSON] здійснив незаконну порубку дерев на території Новоград-Волинського лісництва ДП "Новоград-Волинський лісгосп АПК" (далі за текстом - Лісгосп), за що був підданий адміністративному стягненню. Внаслідок скоєного правопорушення державним інтересам, зокрема її навколишньому природному середовищу, була завдана шкода. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був двічі повідомлений в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, про причини повторної неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу 20.03.2019 відносно [PERSON] було складено протокол №002538 про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого вбачається, що він 05.02.2019 о 10 год. в кварталі 9 виділ 26 Лісгоспу здійснив незаконну порубку чотирьох сухостійких дерев породи сосна діаметром 18 см у корі біля шийки кореня, чим порушив ст.64 Лісового кодексу України, ст.10 Закону України "Про рослинний світ". Останніми, зокрема, передбачено, що громадяни зобов`язані забезпечувати безперервне, невиснажливе і раціональне використання лісових ресурсів, спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом. Постановою про накладення адміністративного стягнення №728-2.6 від 20.03.20191 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП, яка передбачає відповідальність за незаконну порубку лісових культур, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. Постанова є чинною та ніким не оскаржена, а тому на підставі ч.4 ст 61 ЦПК України суд вважає, що вказана обставина не підлягає доказуванню. Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі за текстом - Закон) встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У відповідності до положень ст.ст.68, 69 Закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. З наданого позивачем розрахунку розмір збитків, завданих державі, становить 1 229,20 грн., претензія №18-2.6/12 про погашення яких 26.03.2019 була направлена відповідачу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено. Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок саме протиправних дій відповідача державі була заподіяна шкода, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved