Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

10.12.2021 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько - [PERSON] , який проживав в с. Космач Косівського району Івано-Франківської області. Після смерті батька [PERSON] одноособово прийняла спадщину на будинковолодіння, яке складається: з житлового будинку загальною площею 74,5 м2, сараю, стайні, стодолі, навісу, вбиральні, що розташоване в [ADDRESS] та земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,5500 га, що розташовані в с. Космач, Косівського району, Івано-Франківської області. Свідоцтво про право приватної власності батькові при житті на вищезгадане будинковолодіння не видавалося і власність за ним не зареєстрована, внаслідок чого [PERSON] позбавлена можливості оформити спадщину за законом в Косівському районному нотаріальному окрузі. Так, позивач після смерті батька звернулась до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії і рекомендовано по даному питанню звернутись до Косівського районного суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Космацької сільської ради ОТГ Косівського району Івано-Франківської області - до суду не прибув, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, щодо заявлених позовних вимог заперечень не має. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, що відповідає ч.13 ст.7 ЦПК України. За правилами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] дівоче прізвище позивача [PERSON] (а.с.8) Згідно свідоцтва про народження (виданого повторно) № [NUMBER] від 20.04.2021 року батьком позивача - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.6), який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.05.2006 р.(а.с.7). Як вбачається із витягу про реєстрацію спадкової справи в реєстрі від 10.08.2021 року (а.с.9), після смерті [PERSON] відкрилась спадкова справа за №68565472. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області №140/04-07 від 14.12.2021 року (а.с.11) вбачається, що будинок 1930 року побудови, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.10). Згідно довідки Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області №198/04-07 від 21.10.2021 року [PERSON] , який помер [INFO] , постійно з 1967 року проживав і був зареєстрований у будинку 1991 року побудови, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та у фактичне управління будинком вступила дочка померлого [PERSON] , 1959 року народження (а.с.14). За змістом довідки № 199/04-07 від 25.10.2021 року згідно відомостей по господарських книг Космацької сільської ради за №25 та архівних записів по господарських книг Космацької сільської ради за 1990-1995 роки за [PERSON] рахувалось господарство за адресою [ADDRESS] (а.с.15), право власності на яке не зареєстровано, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів №67796 від 11.12.2020 року (а.с.18). Копією виписки з рішення Космацької сільської ради від 27.12.1993 року (а.с.16) підтверджується факт передачі у приватну власність [PERSON] земельних ділянок в с.Космач Косівського району Івано-Франківської області розмірами 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і 0,55 га для ведення особистого підсобного господарства, а також - неможливість видачі державних актів на право власності та видачу як тимчасового документу планів земельних ділянок. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст.3 Конституції України встановлений принцип верховенства права, який зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини. Даний позов має бути розглянутий в аспекті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, в якій зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування у разі відсутності заповіту мають особи, що належать до спадкоємців за законом (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України: право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст.ст.2, 20 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про реєстрацію права подається власником, іншим право набувачем. Стаття 25 ЦК України визначає, що правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Пунктом 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» регламентовано: право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] за свого життя не здійснив реєстрацію свого права власності на спірні будинок та земельні ділянки, після його смерті неможливо здійснити вказану реєстрацію, а тому право власності позивача в порядку спадкування на належне спадкодавцю господарство і земельні ділянки підлягає захисту у судовому порядку. Отже суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи й те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спірне спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1258, 1261, 1268, 1275 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved