Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

27.01.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет коллекшн», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Журид Сергій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що згідно із виконавчим написом № 169229 від 15.06.2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет коллекшн» стягнуто кошти в розмірі 20243,50 грн. 05.10.2021 року йому стало відомо про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Журидом С.М. виконавчого провадження № 67046707 з виконання вищевказаного виконавчого напису. Щодо цих\~документів зазначає,\~що ним\~дійсно взимку\~2019\~року отримувалась\~короткотермінова позика\~у ТзОВ\~«Гоуфінгоу»,\~яку ним\~вчасно погашено.\~Договору про\~це він\~на даний\~момент не\~має оскільки\~такий був\~оформлений в\~електронному вигляді\~та зберігався\~в особистому\~кабінеті на\~сайті вказаної\~фінансової установи,\~доступ до\~особистого кабінету\~він заблокував\~по причині\~закінчення усіляких\~стосунків з\~цією фінансовою\~установою.\~Однак зазначає,\~що цей\~договір (№\~3496715110/191525\~від 25.12.2019\~року як\~вказано у\~копії виконавчого\~напису нотаріуса)\~не був\~нотаріально посвідчений.\~Ним надіслано\~запит до\~стягувача ТзОВ\~"ФК\~Дебт коллекшн"\~з метою\~отримання документів,\~які підтверджують\~його права\~вимоги по\~цьому кредитному\~договору.\~Інформації щодо\~заборгованості по сплатах\~по кредитному\~договору з\~ТзОВ «Гоуфінгоу»,\~а також\~передачі прав\~вимоги по\~цьому кредитному\~договору по\~невідомій для\~нього заборгованості\~невідомим йому фірмам ТзОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС ГРУП», а в подальшому ТзОВ «ФК Дебет\~коллекшн»ним\~не отримувалось,\~про ці\~дії фінансових\~установ він\~взагалі не\~знав до\~початку середини\~січня 2022\~року.\~Зазначає,\~що усі\~борги по\~кредитному договору\~з ТзОВ\~«Гоуфінгоу» ним погашені,\~а борг\~у розмірі\~20243,50\~гривень він\~вважає спірним.\~Нотаріусом не\~було здійснено\~відповідну перевірку\~наданих заявником\~документів,\~зокрема повідомлень\~про наявність\~заборгованості перед банками та фінансовими установами. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 169229 від 15.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 31 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання. 28.02.2022 року від нього надійшла заява про розгляд справи за його участі. Позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ТзОВ «ФК Дебет\~коллекшн» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, яке повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.\~35), заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Журид Сергій Миколайович в судове засідання не з`явився також, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так як відповідач та треті особи, які не з`явилися в судове засідання, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює у справі заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис (зареєстровано у реєстрі за № 169229), яким запропоновано стягнути з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором (№ 3496715110/191525 від 25.12.2019 року, укладеним з ТзОВ «Гоуфінгоу», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС ГРУП», потім Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет коллекшн» заборгованість за кредитним договором 3496715110/191525 від 25.12.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.12.2019 року по 09.06.2021 року в загальній сумі 19043,50 грн. Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 7000 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 12043,50 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату. Загальна сума, що підлягає стягненню 20243,50 грн. (а.с.15). Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ за заявою ТзОВ «ФК Дебет коллекшн» та на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67046707 від 05.10.2021 року про стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «ФК Дебет коллекшн» заборгованості в розмірі 20243,50 грн на підставі виконавчого напису № 169229 від 15.06.2021 року (а.с.\~13). За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу ( підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку документів для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу слід надати кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставою вчинення приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. В дану постанову постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на даний час, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судом надсилалась\~відповідачу ухвала\~про відкриття\~провадження і\~надавався термін\~для подачі\~відзиву,\~проте відповідачем\~такий відзив\~подано не\~було,\~як і\~не було\~подано сам\~кредитний договір\~№3496715110/191525 від 25.12.2019 року. Отже,\~зважаючи на\~вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що кредитний\~договір №3496715110/191525 від 25.12.2019 року не був нотаріально посвідчений, а тому не є тим документом за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис про стягнення заборгованості за таким кредитним договором. До того ж, на підставі встановлених обставин справи, безспірність заборгованості боржника не підтверджується. Так, встановлено, що виконавчим написом нотаріуса стягнута кредитна заборгованість, яку позивач не визнає, зазначивши, що усі кошти за цим кредитом ним сплачено в повному обсязі. Отже, при вчиненні виконавчого напису від № 169229 від 15.06.2021 року у даній справі, нотаріусом не дотримано вимог Закону щодо умов вчинення даного виконавчого напису, виконавчий напис вчинено за вимогами, які не є безспірними, за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, з порушенням строків його вчинення та процедури повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, за відсутності доказів правонаступництва кредитором прав вимоги, а тому позовні вимоги про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено заяву позивача про забезпечення позову і позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн. Отже, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебет коллекшн» на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір в розмірі 1488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) грн 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved