Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Гадяцької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який проживав разом з нею. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді гаража, на який відсутні правовстановлюючі документи. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] . Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на гараж. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Гадяцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився. Приватний нотаріус Заєць Н.М. в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та пояснення по справі. Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 28.04.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №93, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.04.2011 року. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.01.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 19.01.1996 року зроблено запис за №1. Рішенням №72 від 22.03.1984 року [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража розміром 5,0 мх 3,5 м по [ADDRESS] . У 1984 році [PERSON] збудував гараж на підставі отриманого дозволу. Рішенням тридцять першої сесії четвертого скликання Гадяцької міської ради Полтавської області від 08.07.2005 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуального гаража площею 0,0023 га в [ADDRESS] . Спадкова справа №94/2011 після померлого [PERSON] заведена приватним нотаріусом Заєць Н.М., спадкоємцем за законом є його дружина [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту від 30.08.2021 року, який було виготовлено ТОВ «МИРГОРОДСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» за замовленням [PERSON] , гараж, що розташований за адресою [ADDRESS] складається з гаража з погребом - А-1. Згідно постанови державного нотаріуса від 16.12.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж у зв`язку з відсутністю його державної реєстрації. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Оскільки, [PERSON] помер у 2001 році, відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved