Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

10.02.2022 адвокат Фурман В.О. звернулась в суд в інтересах [PERSON] з позовом до ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" про визнання виконавчого напису № 21356, вчиненого 26 листопада 2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві представник позивача - адвокат Фурман О.В. вказала, що виконавчим написом № 21356 від 26.11.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. стягнула з [PERSON] заборгованість в сумі 12880 грн 00 коп за період з 21.01.2021 р по 01.06.2021 р включно за кредитним договором № 9445804 від 27.07.2020 року про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, укладеним між [PERSON] та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРАГОН", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором про надання фінансових послуг факторингу № 21/01.2021 від 21.01.2021 р є ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ". Вважає виконавчий напис протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки позивач ніколи не отримував ніяких кредитів, 07.01.2020 р він виявив, що невстановлені особи оформили на нього кредити у фінансових установах ТОВ "ФК Велфін", ТОВ "ФК Аргон", ТОВ "ФК КІФ", ТОВ "ФК Фінтаргет", ТОВ "ФК Нові Кредити", а тому звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього кримінального злочину. Вказані відомості були внесені до ЄРДР за № 12020105100002092. Позивач випадково дізнався про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього кредитної заборгованості, жодних повідомлень та постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував. Приватний нотаріус не перевірив законність вимог про вчинення виконавчого напису та наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитом, а також не врахував, що кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а тому відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 21356, вчинений 26 листопадая 2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Відповідач ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подав. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець Лисенко С.О., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи судом, пояснення на позов не подали. Дослідивши позовні вимоги та письмові докази, суд встановив. 27 липня 2020 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРАГОН" та [PERSON] було укладено договір № 9445804 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансвого кредиту (а.с.17 зворот). Згідно з п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим Договором (а.с.17 зворот). Пунтом 3.1 Договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів - до 26 серпня 2020 року (а.с.17 зворот). 26.11.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. вчинила виконавчий напис № 21356 та стягнула з [PERSON] на користь ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору № 9445804 від 27.07.2020 року про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРАГОН", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором про надання фінансових послуг факторингу № 21/01.2021 від 21.01.2021 р є ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ", та [PERSON] , строк платежу за яким настав 26.08.2020 р (а.с.18). Зокрема, нотаріус стягнула з [PERSON] в користь ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" за період з 21.01.2021 р по 01.06.2021 р включно: 3000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7530,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1500,00 грн - прострочена заборгованість за пенею. За вчиненння цього виконавчого напису стягнено плату згідно зі ст. 31 Закону України "Про нотаріат". Загальна заборгованість становить 12880,00 грн (а.с.18). 17 січня 2022 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №21356 від 26.11.2021 р та заяви стягувача - ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. відкрив виконавче провадження № 68180228 про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 21.01.2021 р по 01.06.2021 р включно за кредитним договором № 9445804 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 27.07.2020 року, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРАГОН" правонаступником всіх прав та обовязків за Договором про надання фінансових послуг факторингу № 21/01.2021 від 21.01.2021 р є ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ" та [PERSON] в сумі 12880 грн 00 коп. (а.с.17, 18, 23). 17 січня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. виніс постанову про арешт майна боржника [PERSON] (а.с.24), постанову про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди в сумі 1288,00 грн (а.с.25) та постанову про розмір мінамальних витрат виконавчого провадження для боржника [PERSON] в розмірі 881,00 грн (а.с.26). 04 лютого 2022 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко С.О. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.27), постанову про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.28-29). На підставі заяви [PERSON] про те, що 07.11.2020 приблизно о 16 год 00 хв, перебуваючи за адресою [ADDRESS] , він виявив, що невстановлена особа шахрайським шляхом оформила кредит на його ім`я в установах ТОВ "ФК Велфін", ТОВ "ФК Аргон", ТОВ "ФК КІФ", ТОВ "ФК Фінтаргет", ТОВ "ФК Нові Кредити" на загальну суму 14500 грн, 08 листопада 2020 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, та розпочате кримінальне провадження № 12020105100002092 (а.с.4) . Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Пунктом 1 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Згідно з пунктом 3 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.92 при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У пункті 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07.02.2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Отже, на час розгляду справи судом Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише за Нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідач не надав суду доказів про отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором № 9445804 від 27.07.2020 р та виписку з розрахункового рахунку позивача, а також не надав розрахунок заборгованості, не надав доказів про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ", тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи надсилалось відповідачем повідомлення позивачу про необхідність погашення заборгованості за кредитом. Встановлено, що кредитний договір № 9445804 від 27.07.2020 р, який був підставою видачі виконавчого напису нотаріуса, не був посвідчений нотаріально, що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, а тому не міг бути підставою для вчинення виконавчого напису. Крім цього, відповідач не надав доказів про набуття прав вимоги до позивача за кредитним договором № 9445804 від 27.07.2020 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ "Фінансова компанія "АРАГОН". Відповідно до ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження законності вчинення виконавчого напису № 21356 від 26.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку з відсутністю клопотання сторін, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову. Щодо вимог про стягнення з відповідача в користь позивача процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду 992 грн 40 коп судового збору та 496 грн 20 коп судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ст. 133 ЦПК України належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем надано суду договору №20/01/22-1 про надання правової допомоги від 20 січня 2022 року, укладеного між адвокатським бюро "Вікторія Фурман" та [PERSON] (а.с.12), Додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги №20/01/22-1 від 20.01.2022 року (а.с.13), рахунок на оплату № 01 від 20.01.2022 року на суму 2500 грн (а.с.14), квитанцію № 0263810067 від 20 січня 2022 року (а.с.25), Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 21 січня 2022 року (а.с.16), з яких вбачається, що вартість наданої позивачу професійної правничої допомоги становить 2500 грн. Відповідно до ч. 1 - ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат позивачки на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу або для відмови у їх стягненні відповідачем не надано, а судом не здобуто. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Учасники справи нен подали клопотання про скасування заходів забезпечення позову, тому вони продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved