Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» (далі по тексту - позивач, банк) через свого представника Крючкова С.С. звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення боргу за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 03.08.2016 між сторонами було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання [PERSON] . Заяви про приєднання №2378959/280716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного розрахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов вказаного договору сторони погодили бажану суму кредиту у розмірі від 1 500 грн. до 45 000, процентну ставку за кредитом - 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, 0,001 % за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки, строк кредитування - 36 місяців, з можливістю продовження на той самий строк, а також відповідальність у випадку порушення умов договору. Позивач зазначає у позові, що свої зобов`язання за договором виконав та надав обумовлену суму кредитних коштів відповідачеві, утім остання в порушення взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним Договором станом на 22.12.2020 допустила заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 813,80 грн., з яких: 1 479 грн. 19 коп. - заборгованості по основному боргу; 777 грн. 33 коп. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 357 грн. 03 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 49 грн. 85 коп. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 61 грн. 49 коп. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом; 88 грн. 91 коп. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом, які у добровільному порядку не погашає, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач відзиву не надала. Ухвалою суду від 30.09.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку. Представник позивача надав заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, не заперечував у разі неявки відповідача про ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, яка була встановлена судом за інформацією відповідного органу. Судом встановлено, що копія позовної заяви з додатками та судовими повістками повернулась на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою про «відсутність адресата за вказаною адресою». За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ч.2, 4, 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 29.03.2022. Ураховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що 03.08.2016 [PERSON] шляхом подання Заяви про приєднання №2378959/280716 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» виявила намір на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої шляхом підписання заяви приєдналась беззастережно до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці Банку - www.oschadbamk.ua та уклала з Банком Договір складовою якого є умови банківського рахунку. Відповідач погодилась, що підписання цієї заяви про приєднання становить між нею та Банком Договір про відкриття та обслуговування рахунку та підтвердила досягнення згоди щодо усіх істотних умов такого договору. Відповідно до п.п. 3.4.1. - 3.4.2. Заяви про приєднання (а.с.10 на звороті), сторони узгодили, що Банк відкриває поточний рахунок Клієнту № [NUMBER] у гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надає платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до неї. Відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідач погодилась, що підписанням цієї заяви, яка є складовою Заяви на приєднання, вона підтверджує укладення між нею та Банком кредитного договору. Кредит надається на споживчі потреби на картковий рахунок № [NUMBER] , бажаний ліміт кредиту від 1 500 грн. до 45 000, строк кредитування 36 місяців, з можливістю продовження на той самий строк, процентна ставка за кредитом у 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, 0,001 відсотків за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Сторонами також було узгоджено повідомлення про умови кредитування, відповідно до яких визначено сукупну вартість кредиту, варіанти повернення та сплати кредиту (а.с.14). Факт користування відповідачем грошовими коштами підтверджено випискою по особовому рахунку відповідача (а.с.19-27), в якій відображено рух грошових коштів на картковому рахунку відповідача. Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом щодо передачі відповідачеві грошових коштів та користування ними. Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку із чим 31.10.2018 в її адресу банком було направлено лист-вимогу (а.с.17), відповідно до якого зобов`язано сплатити заборгованість, яка станом на 01.09.2018 склала: 1479, 19 строкова заборгованість за кредитом; 37,69 грн. строкова заборгованість за процентами; 570, 56 грн. прострочена заборгованість за процентами, який залишено відповідачем без належного реагування. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, якими він обґрунтовував вимоги за даним позовом встановлено, що станом на 22.12.2020 відповідач допустила заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 813,80 грн., з яких: 1 479 грн. 19 коп. - заборгованості по основному боргу; 777 грн. 33 коп. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 357 грн. 03 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 49 грн. 85 коп. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 61 грн. 49 коп. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом; 88 грн. 91 коп. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зібрані у справі докази містять відомості про те, що між сторонами цього договору у заяві підписаній відповідачем було узгоджено розмір кредиту, процентів за користування кредитом (а.с. 8-16), у ході судового розгляду доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто неналежне виконання, внаслідок чого остання має нести правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заборгованість за основним боргом (кредитом) - 1 479,19 грн., та проценти за користування кредитом - 777,33 грн., підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача, оскільки в цій частині позов є доведеним належними та допустимими доказами, а із розрахунком вказаних сум, що надані позивачем суд погоджується, враховує, що відповідач не надав жодних заперечень проти позову, не надав доказів на спростування доводів позивача в цій частині. Крім цього, судом встановлено, що позивач просить суд стягнути із відповідача пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 357, 03 грн., вказуючи у позові, що умови щодо стягнення пені було узгоджено сторонами у п.9.1. Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У той же час до позову позивачем не було додано вказаного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відтак суд позбавлений можливості надати оцінку чи узгоджувались такі умови сторонами, їх розмір та відповідальність, здійснити перерахунок нарахованої позивачем до стягнення суми, отож суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення пені, тому в цій частині позову суд відмовляє. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три відсотка річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин справи, в контексті правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення витрат від інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми ґрунтуються на нормах діючого законодавства, відтак такі суми підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача, а саме: 49 грн. 85 коп. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу; 61 грн. 49 коп. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом; 88 грн. 91 коп. - інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості по процентам за користування кредитом. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, отож у разі задоволення позову суд присуджує із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а решту покладає на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial