Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

06 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] , в якому просив стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на його користь збитки в розмірі 3958261 грн. упущеної вигоди та 467330 грн. 12 коп. реальних збитків завданих протиправним використанням земельної ділянки за кадастровим номером 7123785500:02:001:0373 у 2015 - 2017 роках. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що він маючи намір створити фермерське господарство 01 грудня 2014 уклав з Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області договір оренди землі сільськогосподарського призначення площею 108,1905 га, кадастровий № 7123785500:02:001:0373. Поряд з цим, колишній користувач вказаної ділянки ФОП [PERSON] всіляко перешкоджав позивачу в користуванні наведеною ділянкою, зокрема протиправно обробляв її у 2015 - 2017 роках. Як наслідок, із за протиправних дій відповідача, [PERSON] не мав змоги приступити до використання орендованої земельної ділянки у сезонах 2015 - 2017 років. Так, [PERSON] звертався до суду із позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області. У свою чергу [PERSON] змушений був звернутися до суду із зустрічним позовом, в якому просив витребувати у [PERSON] орендовану ділянку з незаконного користування. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2017 у справі № 703/1095/17, яке залишено без змін апеляційним та касаційним судом у задоволені позову [PERSON] відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] про витребування земельної ділянки із незаконного користування задоволено. По справі №703/1095/17 судами встановлено обставину справи, що приватний підприємець [PERSON] незважаючи на те, що фактично використовував зазначенні землі у період між 2013-2017 роках, правових підстав для їх обробітку не мав як і не мав права перешкоджати [PERSON] в їх обробітку. Таким чином судом встановлено, що у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] позивач не мав змоги приступити до використання орендованої земельної ділянки та отримати дохід від такої діяльності. Як майбутній засновник фермерського господарства позивач вчинив дії необхідні для повноцінної діяльності фермерського господарства, а саме у 2015 та 2016 роках уклав з СТОВ «Смілянський агросоюз» договір підряду на виконання сільськогосподарських робіт, а саме виконати роботи по обробітку земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 7123785500:02:001:0373 площею 108,1905 га) шляхом використання власної сільськогосподарської техніки. Відтак, мав реальну можливість, якби його права не були порушенні відповідачем, обробити 108,1905 га земель сільськогосподарського призначення, виростити на них урожай та отримати дохід. Однак, у зв`язку з протиправними діями відповідача, позивач не мав змоги приступити до обробки землі, створити фермерське та отримувати дохід. Згідно декларації поданої відповідачем у 2016 році, яка охоплює 2015 рік, останній отримав дохід від зайняття підприємницькою діяльністю у розмірі 2577752 грн. Згідно декларації поданої відповідачем у 2018 році, яка охоплює 2017 рік, останній отримав дохід від зайняття підприємницькою діяльністю у розмірі 1380509 грн. Беручи за основу лише реально задекларований відповідачем дохід, позивач вбачає за доцільне стягнення упущеної вигоди в розмірі 3952261 грн. за 2015-2017 роки. Окрім зазначених вище збитків, протиправні дії відповідача завдали і безпосередні збитків позивача. Так, позивач змушений був сплачувати у 2015-2017 роках орендну плату за використання спірних земель в розмірі 467330 грн. 12 коп., однак у зв`язку з протиправними діями відповідача був позбавлений такої можливості, а тому вважає, що вказані витрати мають бути компенсовані відповідачем. Виходячи з наведеного позивач просив задовольнити позов. Від представника відповідача ФОП [PERSON] , адвоката Бобович М.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у позові в повному обсязі, оскільки позов є безпідставним та необгрунтованим. Свою позицію обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач в період з 2015 по 2017 роки був засновником або членом фермерських господарств. Крім того, позивач зазначає, що за оренду земельної ділянки площею 108,1905 га з 2015 по 2017 роки він сплачував як фізична особа, а не як фермерське господарство. Крім того, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 89159658 від 09 червня 2017 року між позивачем та ТОВ «Ековерс» 26 жовтня 2016 року був укладений договір суборенди вказаної земельної ділянки. Таким чином, враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що позивач отримуючи в оренду земельну ділянку для створення та ведення фермерського господарства не створив такого, натомість, передав земельну ділянку в суборенду іншому товариству, що прямо вказує на небажання самостійно користуватися орендованою земельної ділянкою. Крім того, згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 703/1796/17-від 24 червня 2020 року за позовом першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та позивача, третя особа: ТОВ «Ековерс», про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі позовні вимоги прокуратури були задоволені частково, визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 23-5503/14-14-СГ від 01 грудня 2014 року про передачу позивачу в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 108,1905 га, кадастровий номер 7123785500:02:001:0373, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення фермерського господарства строком на 49 років. Також, було визнано недійсним укладений 01 грудня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та Позивачем договір оренди земельної ділянки загальною площею 108,1905 га, кадастровий номер 7123785500:02:001:0373, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Підставами визнання судом вище зазначеного договору оренди недійсним стало порушення позивачем вимог Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а саме ним не було наведено обгрунтування розмірів земельної ділянки, яку він мав намір отримати з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, не обґрунтовано, що новостворене фермерське господарство матиме змогу самостійно, працею членів фермерського господарства обробляти отриману землю, фермерське господарство позивачем не було створено та зареєстровано в подальшому, договором від 26 жовтня 2016 року земельну ділянку було передано в суборенду ТОВ «Ековерс», що свідчило про небажання позивача користуватися землею та призвело до її отримання третьою особою в обхід процедури земельних торгів. Сума збитків (упущеної вигоди), яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовними припущеннями про можливість отримання ним доходу, позивачем не доведено, що саме неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток, тому у позивача відсутні будь-які правові підстави для стягнення з відповідача на свою користь коштів на відшкодування майнової шкоди (збитків). Виходячи з наведеного, просив відмовити у задоволенні позову. В письмовому клопотанні представник позивача [PERSON] , адвокат Ситник Т.А. просив проводити розгляд справи без його та позивача участі. В судовому засіданні представник відповідача ФОП [PERSON] , адвокат Бобович М.М. заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України). [PERSON] 01 грудня 2014 року уклав з Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області договір оренди землі сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, яка знаходиться (розташована) за межами населеного пункту, в адміністративних межах Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, площею 108,1905 га, кадастровий № 7123785500:02:001:0373. Вказаний договір зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 28 травня 2015 року під № 9850657, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 травня 2015 року, індексовий номер 38292675. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2017 у справі № 703/1095/17, яке залишено без змін апеляційним та касаційним судом у задоволені позову [PERSON] відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] про витребування земельної ділянки із незаконного користування задоволено. У 2015 та 2016 роках [PERSON] уклав з СТОВ «Смілянський агросоюз» договір підряду на виконання сільськогосподарських робіт, а саме виконати роботи по обробітку земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 7123785500:02:001:0373 площею 108,1905 га) шляхом використання власної сільськогосподарської техніки, що підтверджується копією договору підряду №21-01-2015 на виконання сільськогосподарських робіт від 21 січня 2015 року та копією договору підряду №05-02-2016 на виконання сільськогосподарських робіт від 05 лютого 2016 року. Відповідно до ч.5 ст.411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування збитків. Згідно статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина перша, друга статті 416 ЦК України). Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 по справі № 179/1367/17 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 83692757 ), та зазначає таке. Відповідно до частин першої, третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частиною четвертою статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Особа, яка вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які могли б бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Отже пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення. Позивач не довів, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Жодних доказів на підтвердження намірів позивача щодо обробітку спірної земельної ділянки (наприклад, проведення державної реєстрації фермерського господарства, здійснення закупівлі посівного матеріалу, добрив тощо), як і доказів реальної можливості отримати вказаний дохід позивач не надав, що вказує лише на теоретичне обґрунтування можливості отримання доходу та не може бути підставою для його стягнення. Також, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2021 року встановлено, що [PERSON] не мав наміру обробляти земельну ділянку, а діяв з метою отримання земельної ділянки у користуванні поза межами обов`язкової процедури - земельних торгів, не для ведення фермерського господарства, а виключно задля передачі її в суборенду іншій особі, ТОВ «Ековерс», що порушує законну мету її отримання в оренду, призводить до недоотримання у державний бюджет коштів від проведення земельного аукціону, який є обов`язковим для загального порядку отримання у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності. Отже, твердження позивача про можливість отримання прибутку від посіву зернових культур, а відтак про наявність упущеної вигоди є необґрунтованим припущенням. Виходячи з наведеного, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, не були підтверджені в ході судового розгляду справи, у зв`язку з чим суд визнає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed