Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , мати батька позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] та Ѕ частка квартири [ADDRESS] . Ѕ частку квартири [ADDRESS] [PERSON] заповіла в рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. 02 вересня 2017 року позивач звернувся до Володимирецької районної Держаної нотаріальної контори Рівненської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом. На підставі постанови N 1158 від 22 вересня 2017 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно, оскільки позивач не надав правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві, рекомендовано позивачу звернутися до суду. Позивач зазначає, що не може реалізувати своє право на спадкове майно. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2017 року справу для розгляду передано судді [PERSON] . Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року відкрито провадження у справі (суддя [PERSON] ). Рішенням Вищої ради правосуддя № 1820/0/15-21 від 12 серпня 2021 року [PERSON] звільнено з посади судді Кузнецовського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Розпорядженням керівника апарату Кузнецовського міського суду Рівненської області призначено повторний автоматизований розподіл справи № 565/2257/17. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 565/2257/17 передано для розгляду судді Бренчук Г.В. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року підготовче судове засідання для розгляду справи призначено на 01 грудня 2021 року. Ухвалою суду 23 грудня 2021 рокузалучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] , закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 24 лютого 2022 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів: - від Рівненського обласного державного нотаріального архіву спадкову справу № 315/1996 р., зареєстровану в реєстрі за № 1-1186; - від Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області спадкову справу № 320/2017. Вказане клопотання залишено судом без задоволення, оскільки клопотання заявлено з пропуском встановленого ЦПК України строку. Позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Представник позивача адвокат Мудрак О.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, явки представника у судове засідання не забезпечив, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних матеріалів. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили. Представник третіх осіб адвокат Мороченець Я.І. зазначив, що в матеріалах справи заповіт відсутній. Вважає, що спадкування за заповітом у даній справі не може відбуватись, оскільки не має належного підтвердження, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Якщо суд вважатиме позовні вимоги підставними просив застосувати строк позовної давності, оскільки, [PERSON] померла [INFO] , строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини становить шість місяців, однак, [PERSON] звернувся до суду із даним позовом 28 листопада 2017 року, тобто поза межами трирічного строку на звернення до суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володимирецького районного управління юстиції в Рівненській області. За життя [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину належала 1/2 квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 287873563. Згідно вказаної інформаційної довідки [PERSON] та [PERSON] на підставі дублікатів свідоцтв про право на спадщину є власниками на праві спільної сумісної власності Ѕ квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки завідувача Володимирецької державної нотаріальної контори № 157/01-16 від 17 лютого 2022 року після смерті [PERSON] у Володимирецькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 320/2017. Коло спадкоємців складається з [PERSON] та [PERSON] [PERSON] прийняв спадкове майно у відповідності з ч.3 ст. 1268 ЦК України та на підставі п.2 ст. 1272 ЦК України допустив до спадщини сина [PERSON] , який є спадкоємцем на підставі заповіту посвідченого у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі 19 квітня 2007 року № 876 (заява про прийняття спадщини № 645 від 02 вересня 2017 року). [PERSON] у заяві № 647 від 02 вересня 2017 року зазначила, що [PERSON] залишила на її ім`я заповіт на частку квартири [ADDRESS] . Спадщину вони не прийняла та на неї не претендує, не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано спадкоємцям, які прийняли спадщину. [PERSON] у заяві № 648 від 02 вересня 2017 року зазначив, що [PERSON] склала заповіт на його ім`я на частку квартири [ADDRESS] . У встановлений законом термін він спадщину не прийняв, продовжувати строк достатній для подачі заяви на прийняття спадщини не буде, просить вважати його таким, що від спадщини відмовився. Не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано спадкоємцям, які прийняли спадщину. Заяви про відмову від спадщини від імені [PERSON] та від імені [PERSON] наявні у спадковій справі (довідка № 157/01-16 від 17 лютого 2022 року). 02 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Володимирецької районної державної нотаріальної контори із заявою № 646 про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Володимирецької районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 1158/01-16 від 22 вересня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно до п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки позивачем не подано правовстановлюючого документа щодо належності майна спадкодавцеві та роз`яснено його право на звернення до суду за захистом порушених прав. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Оскільки спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини їх частина у спадщині за заповітом переходить до іншого спадкоємця - позивача у справі відповідно до частини першої статті 1275 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Стосовно заяви представника третіх осіб адвоката Мороченця Я.І. про застосування позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони. Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відтак, суд не бере до уваги заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, подану третьою особою у справі.

Outcome: approved