overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

[PERSON] подав позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2019 року. Спільне сімейне життя у них не склалося, оскільки вони мають різні характери та протилежні погляди на життя у сім`ї, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага один до одного. Будь-які спроби помиритися не давали жодних результатів. Збереження сім`ї стало неможливим, шлюб на сьогоднішній день є лише формальним, оскільки, сторони проживають окремо у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач згідно заяви позовні вимоги визнала, просить шлюб розірвати. Суд вважає, що відповідно до положень ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку за умови встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2019 року. У зв`язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони не ведуть спільне господарство, з часу звернення до суду позивач не змінив свого бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням наведеного вище, суд не вважає за можливе в подальшому сім`ю сторін зберегти міцною та здоровою та вважає за необхідне їх шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.02.2010 року, який зареєстрований Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втратилось почуття любові, поваги та взаєморозуміння, вони не проживають разом протягом року, спільного господарства не ведуть. Вказала також, що спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 04.02.2010 року, який зареєстрований Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.02.2010 року (а.с. 4). В шлюбі дітей немає. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально.. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

[PERSON] 13.12.2021 звернулась з позовом до [PERSON] про визнання втратившою права на користування житлом - будинком на [ADDRESS] , мотивуючи в основному тим, що відповідачка є колишньою дружиною її брата, у 2014 році вибула з будинку, в ньому не проживає, втратила будь-який зв`язок із спірним житлом, однак не скасовує своєї реєстрації в ньому. В підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, 02.03.2022 подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилась, 02.03.2022 подала до суду заяву від 07.02.2022 у якій позов визнала, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с.51). Треті особи в підготовче засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належно (а.с.50). Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Враховуючи, що відповідачка 02.03.2022 подала заяву у якій позов визнала, суд з огляду на положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із змісту позову, із долучених до справи копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.11.2010, витягу про державну реєстрацію прав № 27896541 від 05.11.2010 і технічного паспорта на будинок від 27.07.2010, із копії будинкової книги і витягу Городоцької міської ради Львівської обл. № 773 від 19.11.2021 (а.с.17-23) убачається, що житловий будинок на [ADDRESS] на праві власності належить позивачці [PERSON] , що відповідачка [PERSON] зареєстрована, але у будинку не проживає, жодних витрат по його утриманню і збереженню не несе. Факт не проживання відповідачки понад один рік у спірному житлі, має підтвердження також долученими до справи актами Городоцької міської ради Львівської обл. від 09 і 19.11.2021, копією рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 02.11.2018 (а.с.14-16) та письмовою заявою відповідачки [PERSON] від 07.02.2022 (а.с.51). Обставин, які б свідчили про те, що відповідачка [PERSON] покинула спірне житло не з своєї волі, або ж після цього бажала повернутись до такого, не встановлено. Отже, оскільки відповідачка [PERSON] понад один рік без поважних причин у будинку на [ADDRESS] не проживає, суд вважає, що вона втратила право на проживання у спірному житлі, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ВЛ №010538 від 20.06.2000 року [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,25 га, що розташована на території с. Дубова Корчма Угринівської сільської ради з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Однак, у вказаному документі було допущено помилку в частині написання її по-батькові, а саме « [PERSON] », тоді як вірним є « [PERSON] ». Покликаючись на викладені обставини, просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме: Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ№010538 виданого на підставі рішення Угринівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1997 року №7/2. Представник заінтересованої особи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ№010538 виданого на підставі рішення Угринівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1997 року №7/2 [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,25 га, що розташована на території с. Дубова Корчма Угринівської сільської ради з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (а.с. 3). Згідно паспорта серії [NUMBER] , виданого Луцьким МУ УМВС України у Волинській області від 25.06.1997 року, встановлено, що по-батькові заявника « [PERSON] » (а.с. 4-5). Факт належності правовстановлюючого документа особі судом встановлюється з метою впорядкування документів на право власності на земельну ділянку. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку про доведеність належності [PERSON] . Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ№010538 виданого на підставі рішення Угринівської сільської ради народних депутатів від 04.03.1997 року №7/2, тому слід встановити даний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення, вимагає тривалого часу, суд, вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк до п`яти днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 20 лютого 2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просять розглянути справу за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягають, про що надали письмові заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 20 лютого 2004 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 75. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з позову. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~любу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх неповнолітньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача коштів у повернення сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15 липня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2021 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просять розглянути справу за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягають, про що надали письмові заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 15 липня 2017 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 797. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з позову. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~любу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх неповнолітньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягала на стягненні з відповідача коштів у повернення сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права забудовника внаслідок спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , які належали їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2007р. Після смерті матері позивач в строк звернувся до приватної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Оскільки технічний паспорт на житловий будинок був старого зразку, нотаріус запропонував отримати новий техпаспорт. При оформленні технічного паспорту, з`ясувалося, що не всі споруди належним чином оформлені, а саме тамбур а1-1 та прибудова а2-1 є самочинно збудовані. За життя матір отримала дозвіл, відповідно до витягу з рішення від 19.09.2007р. № 527, але після будівництва належним чином не зареєструвала. 09 вересня 2021р. приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області винесла постанову, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарські споруди після смерті матері оскільки: відповідно до відомостей, викладених у технічному паспорті, тамбур а1-1 та прибудова а2-1 збудовані самочинно, в результаті чого змінилися технічні характеристики об`єкта нерухомого майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Хустської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] , в якому вони проживали разом. Однак за життя право власності на належний їй будинок мама не зареєструвала, що не дає можливості позивачці оформити право власності на спадщину. Для оформлення своїх спадкових прав нотаріус рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 07.07.2018 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надав. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 07.07.2018 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.15). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved