Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість за кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014 у загальному розмірі 48949,53 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 22.01.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2007806624, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 54750,00 грн із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00% річних. 13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором налічується заборгованість у розмірі 48949,53 грн, яка складається з: заборгованості за кредитним договором у розмірі 38984,45 грн (основна сума кредиту (тіло) 38441,03 грн та проценти за користування кредитом у розмірі 543,42 грн), а також індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 29.01.2019 по 07.12.2021 у розмірі 9965,08 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати вказаної суми заборгованості, позивач був вимушений звернутись до суду з цим позовом. 12.01.2022 ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, призначено дату, час і місце проведення судового засідання. Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої він позов підтримав і просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.01.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2007806624, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 54750,00 грн зі строком повернення кредитних коштів до 22.01.2019, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00% річних 13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] . За наслідком набуття ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» права вимоги за Кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014, останнє 18.02.2019 скерувало на адресу відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості за вих. № О/18/02/19/2611, в якій вимагало від [PERSON] сплату заборгованості за Кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014, яка станом на 18.02.2019, складає в загальній сумі 71413,40 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за вих. № 7471 від 23.12.2021, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 2007806624 від 22.01.2014, станом на 07.12.2021, складає в загальній сумі 48518,74 грн. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до суду із відповідним позовом, в якому останній просить суд стягнути заборгованість що становить 48949,53 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 38984,45 грн (основна сума заборгованості за тілом кредиту 38441,03 грн та суми заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 543,42 грн), а також індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 29.01.2019 по 07.12.2021 у розмірі 9965,08 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно із ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, наданих до суду документів, судом встановлено, що банком, правонаступником якого є ТОВ «ФК «Прайм Альянс», виконані умови кредитного договору № 2007806624 від 22.01.2014 з надання [PERSON] кредитних коштів. Доказів на підтвердження погашення відповідачем зазначеної заборгованості у повному обсязі до суду не надано. Відповідно до статті 89ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 2007806624 від 22.01.2014, підлягає на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 48949,53 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2270,00 грн. Позивачем у позові також заявлено вимогу про компенсацію витрат понесених з отримання професійної правничої допомоги, які у відповідності до орієнтованого розрахунку понесених витрат складають сумі 15322,50 грн. Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, відповідно до положень якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу ч. 3, 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст. 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу. Як вбачається, 11.05.2021 між ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та [PERSON] , який є адвокатом, укладено договір з надання правничої допомоги № 11/05. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги за №11/05 від 11.05.2021 року, вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги складає 50% вартості прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. У попередньому розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом зазначено детальний опис наданих робіт за вказаним договором, відповідно до якого: первинна консультація та ознайомлення з матеріалами кредитної справи склало 2 години; вивчення нормативно-правової бази; підготовка шляхів вирішення та зустріч з представниками ТОВ «ФК «Прайм Альянс» зайняло 3,5 години; підготовка позовної заяви 4 години; відповідь на відзив 2 години; участь в судовому засіданні 2 години, що в загальній кількості витраченого часу складає 13,5 годин. Згідно з визначеної сумою одного часу роботи адвоката у розмірі 50% вартості прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1135,00 грн., надані послуги адвоката у відповідності до детального опису складають 15322,50 грн. (1135,00*13,5). Повноваження представника підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги від 26.11.2021. Як встановлено судом, позовна заява була подана і підписана від імені позивача адвокатом С.М. Бадах. Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10782,50 грн, що складає вартість 9,5 годин роботи адвоката, є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Одночасно суд вважає безпідставними нарахування 4 годин роботи адвоката, за відповідь на відзив та участь в судовому засіданні, з урахуванням того, що відзиву відповідач не надавав, а отже відповідь на відзив не складалась, також адвокат Бадах С.М. участі в судовому засіданні не приймав. Відповідачем до суду не надано заяви про зменшення розміру витрат на правову допомогу, як і заперечень щодо неспівмірності витрат, за наслідком чого у суду відсутні підстави для вирішення питання про зменшення витрат на правничу допомогу. З цих підстав, суд вважає підставним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на отримання професійної правової допомоги пропорційно до реально наданих послуг в розмірі 10782 гривень 50 копійок. На підставі вищевикладена

Outcome: partial