Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 15 квітня 2009 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, до повноліття дитини. У зв`язку з тим, що сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день є недостатньою для матеріального утримання дитини, вона не має змоги самостійно належним чином утримувати дитину, просила змінити спосіб стягнення аліментівна утримання дитини [PERSON] на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.19). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.18,21-23). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як убачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, який розірвано 14 січня 2009 року та є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем (а.с.6-9). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 15 квітня 2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дитини - [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, до повноліття дитини (а.с.10). Позивач, звертаючись з позовом до суду, обґрунтовувала свої вимоги тим, що на сьогоднішній день є недостатньою для матеріального утримання дитини, вона не має змоги самостійно належним чином утримувати дитину, а потреби дитини стали зростати, а відтак витрати на її утримання стали збільшуватись і тих коштів, які стягуються з відповідача, недостатньо. Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд вважає такі вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки виключно позивачу належить право щодо визначення способу стягнення аліментів. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, а тому має можливості заробляти на життя та забезпечувати достатній життєвий рівень своєї дитини, з якою разом не проживає, але яка, незважаючи на його життєві обставини, не повинна позбавлятися можливості на гідне життя. Враховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дитини обома батьками,

Outcome: approved