Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

10 лютого 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Боднар О.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] , в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про зняття з реєстрації місця проживання в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн. В обгрунтування заяви представник вказала, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про зняття з реєстрації місця проживання. У поданому відзиві відповідач [PERSON] вказував, що у зв`язку з розглядом справи очікує понести судові витрати із надання професійної правничої допомоги у розмірі 15 000 грн.. Вказує, що нею у встановлений законом строк до судових дебатів, заявлено клопотання про стягнення з позивача в користь відповідача витрат із надання професійної правничої допомоги у розмірі 15 000 грн. 25 серпня 2021 року між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Твій адвокат», в особі керуючого Боднар О.В., укладено договір про надання професійної правничої допомоги за №76, згідно умов якого за надання правової допомоги клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 15 000 грн. На виконання вказаних умов відповідачем [PERSON] 26 серпня 2021 року безготівковим розрахунком здійснено оплату у розмірі 15 000 грн. На підтвердження розміру правової допомоги та факту її оплати складено Акт виконаних робіт від 01 лютого 2022 року. Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву. Ухвалою судді від 15 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо представник позивача - адвокат Авдєєнко В.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Заперечив проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивач [PERSON] , подаючи позов, діяла в інтересах малолітніх дітей та була звільнена від сплати судового збору. Попередньо представник відповідача - адвокат Боднар О.В. подала заяву про розгляд справи без її та відповідача участі. Просила задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про зняття з реєстрації місця проживання. При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Встановлено, що під час розгляду справи до судових дебатів представник відповідача заявила клопотання про стягнення з позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Після винесення судового рішення представник відповідача у встановлений законом строк подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн. До матеріалів справи в процесі розгляду та до заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача - адвокатом Боднар О.В. було долучено: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО за №1022557 від 25 серпня 2021 року; договір про надання правничої допомоги за №76 від 25 серпня 2021 року; квитанцію №39 від 26 серпня 2021 року; акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги за №76 від 25 серпня 2021 року. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 25 серпня 2021 року за №76, укладеного між [PERSON] (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Твій Адвокат» (Адвокатське об`єднання), Клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до умов п. п. 4.1., 4.2. вказаного договору, отримання винагороди Адвокатським об`єднанням за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 15 000 грн. Повноваження адвоката Боднар О.В. підтвердженні договором про надання правничої допомоги за №76 від 25 серпня 2021 року, ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО за №1022557 від 25 серпня 2021 року. Як слідує з квитанції АТ «Ощадбанк» за №39 від 26 серпня 2021 року, [PERSON] здійснено оплату за договором про надання правничої допомоги за №33/19ц у розмірі 2500 грн. Як вбачається з платіжного доручення за №33/19ц від 04 січня 2020 року, ТІЗ «Наука» здійснило оплату за договором про надання правничої допомоги за №76 від 25 серпня 2021 року в розмірі 15 000 грн. Відповідно до акту виконаних робіт, підписаного адвокатом Боднар О.В., від імені Адвокатського об`єднання «Твій адвокат» та [PERSON] , адвокат Боднар О.В. надала [PERSON] послуги з правової допомоги на загальну суму 15 000 грн. Перелік та об`єм наданих послуг узгоджений сторонами в акті виконаних робіт, а саме: 1) консультація адвоката 07 серпня 2021 року (2000 грн.); 2) роз`яснення клієнту його прав та обов`язків як сторони у справі (1000 грн.); 3) аналіз актуальної судової практики у подібних справах та підготовка правової позиції для ведення справи 20 серпня 2021 року (2000 грн.); 4) підготовка відзиву на позовну заяву 25 серпня 2021 року (2000 грн.); 5) участь в судовому засіданні 06 вересня 2021 року (1000 грн.); 6) підготовка клопотання про допит свідків від 13 вересня 2021 року (500 грн.); 7) консультація адвоката 12 жовтня 2021 року (1000 грн.); 8) участь в судовому засіданні 13 жовтня 2021 року (1000 грн.); 9) підготовка заяви про приєднання доказів від 26 листопада 2021 року (500 грн.); 10) консультація адвоката 27 листопада 2021 року (1000 грн.); 11) участь в судовому засіданні 29 листопада 2021 року (1000 грн.); 12) участь в судовому засіданні 21 грудня 2021 року (1000 грн.); 13) участь в судовому засіданні 01 лютого 2022 року (1000 грн.), на загальну суму 15 000 грн. Разом з тим, згідно з вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четверної даної цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 цієї статті ЦПК). Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). Разом з тим, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу наведені в акті виконаних робіт, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім цього, зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, яка здійснює свою діяльність протягом тривалого часу, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу. З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., який підлягає стягнення з позивача в користь відповідача. Враховуючи наведене, заява представника відповідача - адвоката Боднар О.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Outcome: partial