Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати недійсним договір про пайову участь замовника об`єкту будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель Київської області, який був визнаний укладеним відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року у межах розгляду цивільної справи № 755/7946/17. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. За рахунок спільних коштів подружжя здійснено інвестування в будівництво дванадцятиквартирного житлового будинку [ADDRESS] . За взаємною згодою подружжя замовником будівництва був відповідач [PERSON] , з яким на той час у них були хороші відносини. Також позивачу відомо, що по завершенню будівництва дванадцятиквартирного житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] звернувся до ДАБК у Київській області та 11 березня 2014 року за результатами його звернення зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. З часом відносини між подружжям значно погіршилися, [PERSON] перестав розповідати про стан справ пов`язаних з вищезазначеним будівництвом. На початку травня 2021 року позивач випадково дізналась про існування двох судових справ, відповідачем у яких є її чоловік [PERSON] , а саме: справи № 755/7946/17 за позовом Ворзельської селищної ради Київської області про визнання укладеним договору про пайову участь замовника об`єкту будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель; та справи № 755/16055/19 за позовом Бучанської міської ради про стягнення заборгованості по пайовому внеску у сумі 88 748,36 грн. При цьому, її до участі у розгляді даних справ залучено не було. За результатами розгляду справи № 755/7946/17, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року був визнаний укладеним договір про пайову участь замовника об`єкту будівництва у створенні й розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель Київської області. Позивач вважає, що вказаний договір є недійсним, оскільки такий правочин укладався без її згоди. Крім того, договір, яким встановлена сплата пайового внеску у розмірі 88 748,36 грн, не підпадає під ознаки дрібного побутового правочину та не є таким за своєю суттю. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідач - Бучанська міська рада Київської області, подала відзив на позов, в якому проти завдоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, мотивуючи тим, що вимоги [PERSON] базуються лише на припущеннях. У рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року у справі № 755/7946/17 зазначено, що замовником в договорі про пайову участь є [PERSON] , у рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року у справі № 755/16055/19 зазначено, що боржником за договором про пайову участь також є [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] не залучалася до розгляду вищевказаних справ та не була визнана боржником. Також у відзиві зазначено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року по справі № 755/7946/17, перебіг терміну позовної давності почався після 08 червня 2016 року, до суду позов подано 26 травня 2017 року, тобто в межах строку позовної давності, а згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року по справі № 755/16055/19, Ворзельська селищна рада Київської області зверталась до суду із позовом до [PERSON] про визнання укладеним договору пайової участі. Строк позовної давності перервався. Рішення суду за результатами розгляду спору набрало чинності 25 липня 2018 року. З цим позовом Ворзельська селищна рада Київської області звернулась 03 жовтня 2019 року, тобто у межах визначеного статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Отже, доводи позивача [PERSON] щодо порушення строку позовної давності є необгрунтованими. Також [PERSON] не вказує в позовній заяві, яку саме вимогу вона заявляє до відповідача - Бучанської міської ради Київської області, та якими діями чи бездіяльністю Бучанська міська рада порушила її права та обов`язки. Враховуючи вищевикладене, Бучанська міська рада просить суд звернути увагу на те, що права [PERSON] ніяким чином не були порушенні, солідарним боржником її не визнано та ніяких зобов`язань щодо стягнення заборгованості за договором про пайову участь на неї не покладено. 15 вересня 2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , про відкладення судового засідання та продовження строку для подання відзиву. Однак, в подальшому, відповідач та його представник в судові засідання жодного разу не з`явилися, про причини неявки суд не повідомляли. Відповідач відзив на позов не подав. 20 жовтня 2021 року представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 22 лютого 2022 року представник відповідача - Бучанської міської ради Київської області - Галдецька Ю.В., подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Бучанської міської ради, заперечення, що викладені у відзиві підтримує. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: dismissed