Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій він посилаючись на те, що ним 05 червня 2015 року вдруге зареєстрований шлюб, від якого народилися ще двоє малолітніх дітей, які також перебувають на його утриманні, просив змінити розмір аліментів, який стягується за рішенням суду на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] він має неповнолітню дитину [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на утримання\~якого зарішенням суду від 31 травня 2013 року з нього стягнуто на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку, починаючи з 03 квітня 2013 року і до повноліття дитини. З моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів сімейний стан позивача змінився, оскільки він вдруге зареєстрував шлюб з іншою жінкою, від цього шлюбу у нього народилося ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які мешкають з ним та знаходяться також на його утриманні. У зв`язку з тим, що його становище змінилося позивач звернувся до суду з означеним позовом. [PERSON] не погоджуючись з пред`явленим позовом звернулась до суду із зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів, в якому просить змінити рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2013 року (справа № 183/2298/13-ц), а саме стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. В обґрунтування\~зустрічного позову\~посилається на\~те,\~що після\~ухвалення судом\~31\~травня 2013\~року рішення\~про стягнення\~з [PERSON] \~на її\~користь аліментів\~на утримання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходів)\~щомісячно,\~але не\~менше 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,[PERSON] не сплачує аліменти, а вона продовжує самостійно утримувати дитину. Крім того, 27 квітня 2018 року вона також вдруге уклала шлюб з [PERSON] , від якого у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також з урахуванням зміни її сімейного ставища, звернулася до суду з зустрічним позовом. Також [PERSON] поданий відзив на позов [PERSON] , який за змістом аналогічний зустрічній позовній заяві. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 грудня 2021 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним, постановлено здійснювати розгляд у загальному позовному провадження, призначено підготовче засідання. 16 лютого 2022 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засіданні [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Первісний позов підтримав та просив його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. У судовому засіданні [PERSON] первісний позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, а зустрічний позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті справи. Суд, заслухавши пояснення [PERSON] , дослідивши докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що з 10 жовтня 2009 року по 29 січня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , на утримання якої за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2013 року у справі № 183/2298/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 03 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Судом установлено, що 05 червня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище якої було змінено на « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, наданим суду у засвідченій позивачем копії. Від цього шлюбу у [PERSON] народилося ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Малолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачем за первісним позовом, що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання та знаходяться на його утриманні. [PERSON] 27 квітня 2018 року також вдруге уклала шлюб з [PERSON] , від якого у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами. На даний час [PERSON] , згідно наказу № 80 від 11 листопада 2019 року ТОВ «Укрпластекологія» перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно довідки про зареєстрованих осіб мешкає разом з чоловіком та двома малолітніми дітьми, які знаходяться на її утриманні. Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є працездатним, тобто має реальну можливість працювати та отримувати дохід, якого б було достатньо для виконання своїх аліментних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006\~року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20\~листопада\~\~1989\~року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~та ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді даної категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані\~аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а\~в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (статті 142, 181 СК України), у тому числі й на рівне утримання батьками. У справі "Хант проти України"\~вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. 11 липня 2017 року\~Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, ураховуючи, що [PERSON] наведені обставини та надані належні та допустимі докази щодо зміни його матеріального стану у зв`язку з утриманням ним ще двох малолітніх дітей,

Outcome: approved