Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду та просить стягнути додаткові витрати за неповнолітню дитину з [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що з 28.01.1995 року по 01.03.2016 року позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 01.03.2016 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі позивачкою та перебуває на її утриманні. Крім того у них з відповідачем від шлюбу є ще син [PERSON] , [INFO] , який на даний час повнолітній. Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.08.2020 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням законної сили. Крім стягуваних аліментів, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Донька [PERSON] страждає на хронічні захворювання, знаходиться на динамічному обліку з діагнозом: Рецидивуючий обструктивний бронхіт. Загроза розвитку бронхіальної астми. Полівалентна алергія. Міопія сл..ст.ОН. Донька потребує постійного нагляду лікарів та санаторно-курортного оздоровлення, проживання в сухому та теплому кліматі. Дана обставина підтверджується листом КНП "Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги" за № 01-17/782 від 12.11.2020 року, випискою із медичної карти № 2541, амбулаторною медичною картою [PERSON] . Дитина регулярно проходить курси лікування, їй необхідно зміна клімату, а саме на сухе тепле повітря. Позивачка завжди влітку кожного року доньку відвозить на південь до морського побережжя, де клімат для доньки сприятливий. В 2020 році позивачка возила доньку на море, а в 2021 році не змогла через певні обмеження в зв`язку з коронавірусом. В 2020 році позивачка возила доньку на Чорноморське побережжя на 10 днів в Генічеськ Херсонської області. Переїзд, проживання та харчування обійшлося в 9500 гривень, однак так як їхали приватним автобусом з м. Хмільника і проживали в приватної особи, то відповідно документів, які б підтвердили її витрати, не має. В 2021 році на лікування доньки [PERSON] позивачка витратила 15885,20 грн., що підтверджується фіскальними чеками виданими. Також нею було придбано окуляри для доньки [PERSON] 17.09.2020 року, вартість яких відповідно до замовлення в салоні "Оптика" [ADDRESS] , склала 800 гривень. За проведення розширених аналізів в ТОВ "Медична лабораторія" відповідно до рахунку № 1424916 від 24.02.2020 року понесла витрати на 434,25 гривень. Всього в період з 2019 по 2021 рік включно нею потрачено на лікування доньки 30064,45 гривень. Крім того профілактичне лікування доньки в 2020 році на морському побережжі склало з 9500 грн. на двох і відповідно на доньку 4750 грн., які позивачка вважає необхідно включити в усі витрати на лікування. Тому загальна сума складає 34814,15 гривень. Відповідач, [PERSON] , фізично здоровий, проживає у власному будинку, який належить йому на праві власності, додаткових витрат не несе, працює неофіційно, має постійний заробіток, а тому може надавати матеріальну допомогу на лікування спільної неповнолітньої доньки. В нього на праві власності є три земельні ділянки за межами с.Торчин Хмільницького району, які він прийняв в порядку спадкування після смерті своїх близьких родичів, площею більше 3-х гектарів кожна (взагальному більше 10 га) і здає в оренду, а тому має від оренди значні кошти, однак на лікування доньки відмовляється надавати. Вихованням, лікуванням та санаторно-курортним оздоровленням займається лише позивачка. Батько дитини доньку може побачити приблизно раз в рік, коли випадково зустрінеться в місті, хоча в одному місті проживаємо. Відповідно позивачка вважає, що при прийнятті рішення судом про стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої доньки [PERSON] , можливо відійти від рівності витрат між батьками і стягнути з відповідача 2/3 частки понесених витрат, що буде складати 23209,63 гривень. Ухвалою суду 22.12.2021 року відкрито спрощене позвне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] в судове засідання 10.03.2022 року не з`явилася. Подала заяву, якою зменшила позовні вимоги та просить стягнути із відповідача 14270,08 гривень. В цій частині позовні вимоги підтримує повністю, а розгляд справи просить провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 10.03.2022 року не з`явився. 10.03.2022 року подав до суду заяву у якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги у розмірі 14270,08 гривень визнає повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.2010 року, [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.9). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.08.2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 12). Відповідно до довідки від 12.11.2020 № 01-17/782 КНП "Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги", [PERSON] , [INFO] , знаходиться на динамічному обліку з діагнозом: Рецедивуючий обструктивний бронхіт. Загроза розвитку бронхіальної астми. Полівалентна алергія. Міопія сл..ст.. ОН. Дитина потребує лікування та санаторно-курортного оздоровлення, проживання в сухому та теплому клімат і(а.с. 13). Згідно копій довідок КУ "Хмільницька центральна районна лікарня" від 09.07.2020 року; 12.11.2020 року, копії медичної карти № 2541, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на "Д " нагляді у лор лікаря з діагнозом: Алергічний риніт. Аденоїдні вегетації з 20.12.2017 року. Проходить консервативне лікування. Дитина регулярно проходить курси лікування, їй необхідно зміна клімату, а саме на сухе тепле повітря. За медичною допомогою до лікарів звертається мати дитини - [PERSON] . (а.с. 14 - 23). [PERSON] з 2019 року по 2021 рік витрачено на лікування доньки [PERSON] 28540,15 гривень, що підтверджується належними документами квитанціями та фіскальними чеками (а.с. 24 - 40). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дитину. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України № 6-20278св09 від 16 грудня 2009 року). Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] позов визнає. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, а тому суд приймає визнання позову відповідачем [PERSON] . Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved