Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Позивач 07.02.2022 р. звернулася до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у виді належної їй частки власності в приватизованій квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Час смерті матері та наступний період випав на встановлення обмежень у зв`язку із проведенням заходів по боротьбі з поширенням COVID-19, крім того, оригінал свідоцтва на квартири знайшов лише 20.01.2022 р. При зверненні до нотаріальної контори отримав відмову через пропуск строку такого звернення. Просив визначити йому додатковий строк - три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в м.Селидове Донецької області. Заяви та клопотання сторін. Позивач надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач - [PERSON] - надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач - Селидівська міська рада Донецької області - надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.02.2022 р. відкрито провадження у справі, витребувані докази за клопотанням позивача. Ухвалою від 09.03.2022 р. закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю позивача, що підтверджується доказами в матеріалах справи. Після її смерті залишилось спадкове майно у виді належної їй частки власності в приватизованій квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 02.12.1999 р., рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 23.05.2012 р. та довідкою Селидівського БТІ від 27.01.2022 р. Постановою від 25.01.2022 р. у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Судом було направлено запит до нотаріальної контори з метою надання відомостей зі Спадкового реєстру, проте, станом на день ухвалення рішення відповіді не надано. Враховуючи наявну обстановку у країні, вимоги позивача, визнання позову відповідачем [PERSON] та відсутність заперечень з боку відповідача Селидівської міської ради суд вважає за можливе ухвалити рішення по справі. Зазначені обставини встановлені з документів в матеріалах справи. Як підставу поважності пропуску строку для звернення до нотаріальної контори позивач зазначає поширення інфекційної хвороби COVID-19 та введення карантину, відсутність оригіналу Свідоцтва про право власності на житло. Суд вважає, що причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори, на які посилається позивач, є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved