Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.11.2018 року. В шлюбі у них спільних дітей не має. На теперішній час сімейного життя вони не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними вважає неможливим. Спір про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю на цей час відсутній. Розірвати шлюб без рішення суду відповідач не бажає. Позивач просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022 року відкрито провадження за вказаним вище позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, проти позовних вимог заявлених позивачем не заперечує. Просить залишити їй шлюбне прізвище. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт, що сторони перебувають у шлюбі, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 17.11.2018 року Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 103. Після державної реєстрації шлюбу відповідачці присвоєно прізвище [PERSON] , дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 4). Суд приймає до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та розірвання шлюбу, виходячи із встановлених під час судового розгляду обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Майнового спору не заявлено. Позивач [PERSON] скористався даним йому за законом правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд пересвідчився, що відповідачка також не має намір зберігати шлюб із позивачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачкою [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Клопотання відповідачки про залишення після розірвання шлюбу прізвища [PERSON] суд задовольняє і зазначає, що відповідно до положень ст. 113 СК України вирішення цього питання залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу. Усі судові витрати за клопотанням позивача віднести на його рахунок. На підставі викладеного

Outcome: approved