Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.11.2017 року з матеріалів виконавчого провадження йому стало відомо, що в провадженні відділу державної виконавчої служби є виконавче провадження, що відкрито на підставі вчиненого виконавчого напису приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 12 квітня 2017 року щодо стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором № KRXRF807070165 від 09.11.2007 р. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження та підставою його відкриття, а саме виконавчим написом за реєстровим № 3289, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 12.04.2017 року щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № KRXRF807070165 від 09.11.2007 року та доданими до нього документами, вважає, що він вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Так, 12 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 3289 про стягнення з нього на корить ПАТ КБ «Приватбанк» за несплачену в строк за Кредитним договором № KRXRF807070165 від 09.11.2007 року заборгованості у розмірі 34409,07 грн., з яких: - залишок заборгованості за кредитом - 4799,00 грн.; - залишок заборгованості за відсотками - 25114,40 грн.; - штраф - 1495,67 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 3000 грн. Позивач зазначає, що взагалі ніколи не підписував зазначений договір, не отримував по ньому грошові кошти і взагалі не знав про існування зазначеного кредитного договору. Пояснюючи при цьому, що у 2007 році він брав у ПАТ «Приватбанк» кредит у розстрочку побутову техніку, строком на 10 місяців, який було погашено у зазначений строк, відповідач з цього приводу ніяких претензій до нього не пред`являв впродовж трирічного строку. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги ст. 88 закону «Про нотаріат», оскільки сума заборгованості не була безспірною, письмову вимогу від банку про усунення порушень він не отримував. Заборгованість, яка нібито снує, позивачем не визнавалась ще у 2010 році, тобто 7 років назад, тоді як нотаріус має право вчиняти виконавчий напис тільки за безспірною заборгованістю, яка існує не більше як три роки. За відсутності підтвердження його ознайомлення з обчисленим банком розміром боргу в нотаріуса не було визначених законодавством підстав для вчинення виконавчого напису. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 12.04.2017 року за № 3289 про стягнення з нього на корить ПАТ КБ «Приватбанк» за несплачену в строк за Кредитним договором № KRXRF807070165 від 09.11.2007 року заборгованості у загальному розмірі 34409 гривні 07 копійки; вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Онопченка Ю.В. від 29.11.2017 року було відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд, постановлено ухвалу про забезпечення позову (а.с.23-24). Ухвалою суду від 05.12.2018 р., винесеною Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу у складі судді Бутенко М.В., згідно з розпорядженням заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу № 2201 від 04.12.2018 року, цивільна справа № 216/6100/17-ц відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, шляхом повторного перерозподілу була передана судді Бутенко М.В. та прийнята нею до свого провадження та призначено судовий розгляд (а.с. 96). 21.12.2018 р. від представника відповідача Бродько А.І. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній вважає, зазначену позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню може бути тільки встановлений судом факт відсутності боргу або менший його розмір. Факти які підтверджують відсутності боргу або невідповідність суми боргу у повному обсязі відсутні. Як вбачається з позовної заяви, жодних розрахунків або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком не надається. Той факт що позивач не спростовує наявність заборгованості вже є підставою для відмови у задоволені вимог у повному обсязі, а тому позов не підлягає задоволенню. Також просив розгляд справи проводити без представника банку (а.с. 100-102). Ухвалою суду від 20.11.2019 року витребувано докази від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.(а.с. 129). На запит суду від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надійшли копії документів, на підставі який було вчинено виконавчий напис (а.с.137-157). Представник позивача [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача [PERSON] без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляд справи до суду не надсилав. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Крім того, на адресу суду 13 березня 2018 року надійшли заперечення на позов [PERSON] , в яких приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки позов є необґрунтованим та безпідставним, а виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства (а.с.36-40). Представник третьої особи - державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області Зейналова А.Г. подала до суду заяву про слухання справи без них, в якій стосовно заявлених позовних вимог покладалася на розсуд суду (а.с. 104). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст.247ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 3289 про стягнення з [PERSON] на корить ПАТ КБ «Приватбанк» за несплачену в строк за Кредитним договором № KRXRF807070165 від 09.11.2007 року заборгованості у розмірі 34409,07 грн. (а.с. 5, 138, 153) з яких: - залишок заборгованості за кредитом - 4799,00 грн.; - залишок заборгованості за відсотками - 25114,40 грн.; - штраф - 1495,67 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 3000 грн. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Як вбачається із копії виконавчого напису від 12 квітня 2017 року строк, за яким провадиться стягнення складає дев`ять років двадцять один місяць, а саме з 09 листопада 2007 року по 30 листопада 2016 року. Слід зазначити, приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строк, за який провадиться стягнення в оскарженому виконавчому написі нотаріуса визначено більше ніж за 9 років, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги у банка. Крім того, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Установлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який заявником нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності (з 09 листопада 2007 року по 30 листопада 2016 року). Також, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною через укладення кредитного договору у національній валюті - гривні, тому в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано нотаріусу доказів отримання позичальником [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, а лише надано копії таких вимог. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, умов та тарифів за кредитним договором; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, та вчинив виконавчий напис поза межами встановленого законодавством строку для вчинення відповідних дій, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та визнання виконавчого напису № 3289, вчиненого 12 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з [PERSON] на корить ПАТ КБ «Приватбанк» за несплачену в строк за Кредитним договором № KRXRF807070165 від 09.11.2007 року заборгованості у розмірі 34409,07 грн., з яких: - залишок заборгованості за кредитом - 4799,00 грн.; - залишок заборгованості за відсотками - 25114,40 грн.; - штраф - 1495,67 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 3000 грн. таким, що не підлягає виконанню. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», та з урахуванням задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду 29 листопада 2017 року у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни за № 3289 від 12.04.2017 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved