Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог. Постановою Волинського апеляційного суду від 30 березня 2022 року апеляційну скаргу позивача [PERSON] задоволено частково. Постановлено рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2021 року у даній справі скасувати та постановити нове судове рішення. Позов задовольнити частково. Усунути [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] . В решті позовних вимог відмовити. Однак судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про судові витрати, у тому числі витрат на надання правничої допомоги, про стягнення яких до апеляційного суду подано заяву 28.03.2022. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд може викликати в судове засідання учасників справи лише у разі необхідності. Виходячи із вказаних норм процесуального права, колегія суддів, з власної ініціативи, вважає за необхідне вирішити питання про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл між сторонами судових витрат, та не вбачає підстав для необхідності виклику в судове засідання учасників справи. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття додаткової постанови у даній справі є 01.04.2022, тобто, дата складення повного судового рішення. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. При зверненні до суду першої інстанції позивач заявив три вимоги: дві вимоги немайнового характеру (виселення та зняття з реєстрації), одна вимога майнового характеру (стягнення коштів), тому розмір судового збору, який підлягав сплаті при зверненні з позовною заявою становить 2724грн. Згідно з квитанціями №12297, №12365 від 11.01.2021 позивач сплатив 1816 грн. судового збору. 05 травня 2021 року до суду першої інстанції представник позивача подав клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому просить суд розглядати справу в межах двох немайнових вимог (виселення та зняття з реєстраційного обліку). Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. З апеляційної скарги вбачається, що особа, яка подала апеляційну скаргу оскаржувала рішення в повному обсязі (щодо двох немайнових позовних вимог), тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становив 2724 грн. Відповідно до квитанції №36501619 від 10.01.2022 позивач [PERSON] сплатив 1362 грн. судового збору. Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Оскільки постановою Волинського апеляційного суду від 30.03.2022 позовні вимоги та апеляційна скарга позивача задоволено частково, враховуючи те, що позивачем при зверненні з апеляційною скаргою не доплачено 1362 грн. судового збору, з нього в дохід держави необхідно стягнути 1362 грн. судового збору, а з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 908 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 1362 грн. - за подання апеляційної скарги. Представник позивача Бибка Т. Я. у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу, просила стягнути з відповідача на користь позивача 61976,33 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До заяви додала копію договору про надання правової допомоги від 19.05.2020, довідку Адвокатського об`єднання щодо ставок адвокатів від 21.03.2022, звіти про надані юридичні послуги та понесені витрати від 05.01.2022 та від 23.02.2022, копії рахунків №01.22-248.3452 від 05.01.2022, №12.21-247.3452 від 23.02.2022, інформацію щодо курсу Євро станом на 05.01.2022 та 23.02.2022 Представник відповідача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції заперечень на подану заяву не подав. А відтак, з урахуванням положень частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, яка покладає на іншу сторону обов`язок доведення неспівмірності витрат, апеляційний суд не аналізує співмірність заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. З матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу у суді першої інстанції надавали адвокати Дусановський С. К., Некляєв Ю. Г. та Бибка Т. Я. Відповідно до умов Договору про надання правової допомоги від 19.05.2020 укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Астерс» розмір гонорару за послуги визначається виходячи з фактичної кількості часу, витраченого фахівцями та їх погоджених ставок (п. 6.2 Договору). Відповідно до довідки від 21.03.2022 ставка адвокатів: Дусановського С. К., - 280 Євро/година, Некляєва Ю. Г. - 250 Євро/година та Бибки Т. Я. - 130 Євро/година. Погодинні ставки фахівців складають гривневий еквівалент (п. 6.4 Договору). Як вбачається із звіту про надані юридичні послуги та понесені витрати від 05.01.2022 [PERSON] надано такі послуги: Дусановським С. К. участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, тривалість 0,80 години, вартість 224 Євро; Некляєвим Ю. Г. підготовка позовної заяви про усунення перешкод у користуванні майном, тривалість 3 години, вартість 750 Євро; Бибкою Т. Я. участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, тривалість 2 години, вартість 260 Євро; разом 1480,80 Євро (20% ПДВ), що еквівалентно станом на 05.01.2022 - 46363,85 грн. Відповідно до звіту про надані юридичні послуги та понесені витрати від 23.02.2022 [PERSON] надано послуги - юридичний аналіз рішення суду про виселення, підготовка апеляційної скарги Бибкою Т. Я. тривалістю 3 години вартістю 390 Євро, 468 Євро разом з 20 % ПДВ, що еквівалентно станом на 23.02.2022 - 15612,48 грн. Дослідивши матеріали справи апеляційним судом встановлено, що адвокат Дусановський С. К. у судових засіданням 05.05.2021 та 11.06.2021 брав участь на протязі 24 хв. (0,4 години), тобто вартість наданих адвокатом послуг становить 134,40 Євро (+20% ПДВ) що еквівалентно станом на 05.01.2022 - 4208,06 грн., у той час як в розрахунку вказано про участь в судових засіданнях упродовж 48 хв. (0,8 години). З урахуванням вище наведеного та вимоги ст. 141 ЦПК України апеляційний суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню частково, оскільки вимоги позовної заяви та апеляційної скарги задоволено частково (50%), то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 21077,89 грн. (42155,78 грн.х50% ) витрати по витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції та 7806,24 грн. (15612,48 грн. х 50%) - в суді апеляційної інстанції, разом 28884,13грн.

Outcome: approved