Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

У вересні 2021 р. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором-анкетою про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 25.01.2019 р між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000, за умовами якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] , з кредитним лімітом в розмірі 15 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути використану суму в строк до 10.02.2021. та сплатити плату за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами кредитного договору та правилами. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. 20.05.2020 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» був укладений Договір факторингу № 170, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором-анкетою про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019. 21.05.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №04/21/05/2020/1, відповідно до якого ТОВ «Веста» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором-анкетою про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Позивач зазначив, що за період користування кредитними коштами, відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту. Проте, заборгованість за кредитним договором відповідачем в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору станом на 10.08.2021 становить 56 083,30 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 39 687,99 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 16 395,31 грн. Враховуючи те, що відповідачкою прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі договору-анкети про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Таким чином, загальний розмір заборгованості, з урахуванням уточненої позовної заяви від 13.10.2021, в тому числі по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 05.10.2021 відповідно до розрахунку заборгованості становить 74 606,59 грн., з яких: 773,10 грн. - нараховані 3% річних; 1 938,78 грн. втрати від інфляції; 39 687,99 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 16 395,31 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 15 811,41 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Тому просить позов задовольнити та стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором, витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.09.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 02.11.2021 відповідач на адресу суду скерував відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву залишити без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначає, що ПАТ «УкрСиббанк» виконало не всі обов`язки за договором, а саме за ПАТ «УкрСиббанк» залишається обов`язок ведення карткового рахунку, що має режим поточного рахунку, забезпечення його обслуговування та можливості отримання та погашення коштів відповідачем на рахунок тощо. Оскільки позивач не є банком та не має ліцензії на здійснення банківської діяльності з ведення та обслуговування карткового рахунку, а лише фінансовою компанією, права та обов`язки за договором не підлягають передачі ПАТ «УкрСиббанк» іншій фінансовій установі або через іншу фінансову компанію позивачу. Виходячи із змісту самого договору-анкети, права та обов`язки за ним не можуть бути передані ні фінансовій компанії, ні іншому банку, оскільки договір-анкета передбачає відкриття та ведення рахунку в режимі поточного рахунку, який є унікальним для кожного клієнта банку та для кожного банку, та відкривається на підставі заяви клієнта. Також відповідач вказує, що не отримував письмової вимоги ПАТ «УкрСиббанк» щодо погашення боргу на будь-яку суму. Окрім того, ні тарифи, ні правила не містять підписи відповідача, вони не викладені в письмовій формі. Також, на думку відповідача, сума боргу у розмірі 56 083,30 грн. є спірною. Так, відповідач отримав від позивача претензію №14572044 від 03.11.2020, в якій зазначена сума боргу 58 550,89 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., заборгованість за процентами та комісією - 18 862,90. Звертає увагу, що суми зазначені у претензії, відрізняються від сум боргу, що зазначена у позовній заяві. Вказує, що у позовній заяві та доданих до неї документах не доведено розрахунку нарахованих відсотків за період користування овердрафтом. Сума заборгованості за кредитом не підтверджена банківською випискою. У матеріалах справи також відсутня банківська виписка з реквізитами, передбаченими законодавством України. Вказує на відсутність законних підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Щодо суми витрат на правничу допомогу зазначає, що належних та допустимих доказів щодо витрат на зазначену правничу допомогу у позовній заяві не міститься. 23.11.2021 позивач скерував до суду відповідь на відзив, в якій заперечує аргументи відповідача. А саме вказує, що укладаючи кредитний договір позичальник підтвердив, що він ознайомлений із умовами тарифного плану Револьверна Кредитна Картка «Шоппінг НПК (55Г)», розміщеного на сайті www.ukrsibbank.com. З приводу ліцензії зазначає, що матеріали справи не містять документів, які б свідчили про визнання договору відступлення недійсним, тому помилковим є посиланням відповідача на неможливість відступлення права грошової вимоги позивачу з огляду на відсутність ліцензії на здійснення фінансових послуг і зазначене питання не є предметом розгляду цієї справи у межах вирішення питання про наявність підстав для стягнення боргу. Окрім того, ліцензія, яку описує відповідач необхідна лише для фінансових установ, які видають кредитні кошти у валюті, натомість, відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не передбачає необхідності мати відповідну ліцензію. 25.11.2021 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, прийняв до розгляду уточнену позовну заяву від 13.10.2021 та задовольнив клопотання відповідача про відкладення судового засідання. 13.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення щодо відповіді на відзив. Відповідач вказує, що між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019, що не є по суті самостійним кредитним договором та не відповідає в повній мірі всім вимогам, передбаченим законодавством, для кредитних договорів. Окрім того, 20.05.2020 банк відступив права та обов`язки за договором, тобто, ще до завершення строку користування овердрафтом згідно з договором. 23.02.2022 позивач до суду скерував пояснення на заперечення відповідача, в яких зазначає, що на даний час не існує жодного рішення суду, що набрало законної сили, яким би було встановлено, що договір про відступлення права вимоги є недійсним. Заміна стягувача жодним чином не порушує прав та інтересів боржника та з врахуванням ст. 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни. Окрім того, звертає увагу, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом серії ФК №249 від 04.02.2010. Позивач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. У позовній заяви просив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тобто, без його участі. Відповідач до суду не з`явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 25.01.2019 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №95126340000. Згідно з умовами вказаного договору ліміт кредитування встановлюється у розмірі 15 000 грн., термін користування кредитом: з 25.01.2019 по 10.02.2021, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних 55 %, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних 55 %, процентна ставка за безготівковими операціями протягом пільгового періоду 0,00001 %, пільговий період до 56 днів, реальна процентна ставка ліміту кредитування 55 %. Також 25.01.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №95126340000, відповідно до умов якої сторони підтвердили свої зобов`язання за діючим між сторонами договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95126340000 від 25.01.2019 На ім`я відповідача відкрито поточний рахунок та встановлений ліміт кредитування 15000,00 грн. Відповідно до п. 1.1 Договору банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває Клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану Револьверна Кредитна Картка «Шоппінг картка НПК», розміщеного на сайті www.my.ukraibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку, картковий рахунок, який використовується згідно з режимом поточного рахунку, встановленим законодавством, та обслуговується згідно цього Договору-анкети та Правил (договірних умов) споживчого кредитування та відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків Клієнтів АТ «УкрСиббанк», опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» N 105 від 09 червня 2017 року (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті www.my.ukraibbank.com та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку. Відповідно до п. 1.4. договору правила після підписання сторонами договору-анкети, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Договір-анкету, Сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі-анкеті та в правилах. Підписи сторін під цим Договором-анкетою вважаються одночасно підписами під правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору-анкети, правила не підлягають додатковому підписанню Сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору-анкети. Відповідно до п. 2.10. договору підписанням цього договору-анкети клієнт, серед іншого, засвідчує, що особисто ознайомлений з правилами та тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukraibbank.com. З матеріалів справи вбачається, що позивач 25.01.2019 проінформований про умови кредиту, що підтверджується наданою копією паспорту споживчого кредиту - інформаційного листа, який містить інформацію для споживача до укладання договору про споживчий кредит та підписаний [PERSON] . Так, відповідно до паспорту споживчого кредиту ліміт кредиту становить 15 000,00 грн., строк кредитування - до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації), мета отримання кредиту - споживчі цілі, процентна ставка - 55% річних. З дослідженого руху коштів по рахунку картки з лімітом 26202966060282 за розрахунковий період з 16.01.2019 по 15.02.2019 вбачається зарахування та списання коштів по вказаному рахунку, тобто [PERSON] вчиняв дії щодо виконання зобов`язань за цим договором. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положеннями ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором №95126340000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 25.01.2019 року, внаслідок чого станом на 05.10.2021 року його кредитна заборгованість становить 56 083,30 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 39 687,99 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 16 395,31 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 15 811,41 грн. 20.05.2020 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» був укладений Договір факторингу № 170, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Веста» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором-анкетою про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019. 21.05.2020 року, між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №04/21/05/2020/1, відповідно до якого ТОВ «Веста» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором-анкетою про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок про те, що уступка права вимоги стосується виключно заміни сторони (кредитора) у зобов`язанні, не впливає на зміст самого зобов`язання, і заміна сторони у зобов`язанні ніяким чином не порушує права та інтереси боржника. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 23.09.2019 у справі N 757/40858/17-ц. З умов зазначених договорів випливає, що уступка права вимоги стосується заміни стягувача та не впливає на зміст самого зобов`язання. Крім того, слід враховувати, що договори факторингу №170 від 20.05.2020 та №04/21/05/2020/1 від 21.05.2020 у визначеному законом порядку не визнані недійсними та у даній справі відповідач не подавав зустрічного позову про визнання даних договорів недійсними. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Це означає, що кожний вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватись, а створені обов`язки підлягають виконанню. Обґрунтованими є доводи позивача того, що у товариства є ліцензія на надання фінансових послуг, оскільки інформація щодо статусу заявника як фінансової установи доступна у вільному доступі за посиланням https:/kis. nfp.gov.ua. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що видом діяльності вказаного товариства є грошове посередництво (основний); фінансовий лізинг; надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Факт того, що ТОВ «Вердикт Капітал» є фінансовою установою підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК 249 від 04 лютого 2010 року. Також з Комплексної інформаційної системи Нацкомфінпослуг (https:/kis.nfp.gov.ua) вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» 30.03.2017 року отримано безстрокову ліцензію на надання послуг з факторингу. За вказаних обставин, суд відхиляє доводи відповідача, що ТОВ «Вердикт Капітал» не наділено правом вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі N 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані кредитні кошти на підставі договору-анкети про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі договору-анкети про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95126340000 від 25.01.2019, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права: та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відтак, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 05.10.2021 становить 74 606,59 грн., з яких: 773,10 грн. - нараховані 3% річних; 1 938,78 грн. втрати від інфляції; 39 687,99 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 16 395,31 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 15 811,41 грн. заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Враховуючи вищенаведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вимоги позивача про стягнення витрат на надання правничої допомоги підтверджуються долученими до позовної заяви договором про надання правової допомоги, платіжним дорученням про оплату ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» послуг правової допомоги, актом наданих послуг. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому судом враховано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved