Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття сина. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі який 25 жовтня 2011 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на його утриманні та вихованні. По скільки відповідачка не утримує сина він звернувся до суду. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Представник відповідача подав до суду відзив у якому просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві зазначає, що сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення суду від 11.10.2011 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно виконавчого листа №2-4277 виданого 28.11.2011 року, позивач [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.11.2011 року і до їх повноліття. Відповідачка неодноразово зверталася до позивача з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон дітей, однак, позивач відмовлявся, тому відповідачка звернулась до суду з даною вимогою. В січні місяці 2021 року відповідачка перебуваючи у відпустці на Закарпатті знову звернулася до позивача з проханням дати згоду на тимчасовий виїзд дітей з нею в Чеську Республіку, де вона проживає та працює. Позивач погодився, пообіцявши надати такий дозвіл на виїзд доньки [PERSON] , а сина [PERSON] попросив тимчасово залишити з ним, на що було укладено нотаріально завірену угоду (Заява-згода). Згідно заяви-згоди від 28.01.2021 року відповідачка [PERSON] віддала колишньому чоловіку [PERSON] на тимчасове виховання та проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Отже, згідно даної заяви з позивачем [PERSON] залишився проживати син [PERSON] , а з відповідачкою [PERSON] залишилась проживати донька [PERSON] , тобто, кожна дитина залишилась на вихованні і утриманні в кожного з батьків і звісно, що аліменти ніхто нікому не зобов`язаний сплачувати. Однак, позивач в подальшому дозвіл на виїзд відповідачу не надав, сина [PERSON] залишив з собою, а доньку [PERSON] відповідачка тимчасово вивезла до Чеської Республіки за рішенням суду. За браком часу відповідачка не змогла забрати сина [PERSON] , так як, змушена була виїзджати за місцем роботи та проживання. Виконавчий лист №2-4277 виданий 28.11.2011 року відповідачкою відкликаний не був із-за повідінки батька [PERSON] .. В серпні місяці 2021 року позивач звертався до Мукачівського міськрайонного суду із заявою про визнання виконавчого листа №2-4277 виданого 28.11.2011 року таким, що не підлягає виконанню, однак, ухвалою суду від 12.08.2021 року йому було відмовлено у задоволенні даної заяви. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 квітня 2010 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23 жовтня 2008 року у сторін народилося двоє дітей донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] (а.с.4,26-27). Згідно довідки виданої виконкомом Івановецької сільської ради Мукачівського району 15.09.2021 року за №793, малолітній [PERSON] [INFO] , з січня місяця 2021 року проживає разом зі своїм батьком [PERSON] [INFO] за адресою : [ADDRESS] (а.с.5). Довідкою виданою директором Івановецької гімназії Івановецької сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області за №47 від 14.09.2021 року стверджується, що малолітній [PERSON] [INFO] , з 02.02.2021 року навчається в Івановецькій гімназії (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.11.2021 року за №59197622/1, залишок заборгованості по сплаті аліментів які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] становить 22 701 грн. 00 коп. (а.с.28-30). 22 листопада 2021 року головним державним виконавцем в межах ВП №59197622 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.32-33). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 12 серпня 2021 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у визнанні виконавчого листа №2-4277 виданого 28.11.2011 року таким, що не підлягає виконанню (а.с.35-37). Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Встановлено, що згідно заяви-згоди від 28.01.2021 року відповідачка [PERSON] віддала колишньому чоловіку [PERSON] на тимчасове виховання та проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.38). Дана заява-згода була завірена нотаріально та зареєстрована в реєстрі під №136,137. Відповідно до даної заяви з позивачем [PERSON] залишився тимчасово проживати син [PERSON] , а з відповідачкою [PERSON] залишилась проживати донька [PERSON] , тобто, кожна дитина залишилась на вихованні і утриманні в кожного з батьків, а тому, суд, ввжає що аліментне зобов`язання у відповідача в даному випадку відсутнє. Окрім цього, відповідно до ухвали суду від 20 січня 2022 року провадження по справі за позовом представника позивача [PERSON] - [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - закрито у зв`язку тим, що представником [PERSON] було подано до суду заяву про закриття провадження у справі, оскільки заборгованість по сплаті аліментів відсутня, виконавчий лист повернуто стягувачу [PERSON] , тобто відсутній предмет спору (а.с.48). Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed