Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просила розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву. Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу без їх участі, про що надали письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] ; копії свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 01.09.2017р.; заява [PERSON] про відмову від спадщини від 01.09.2017р.; копія довідки виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 27.07.2021р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] ; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.07.2016р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 396725; копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 30.07.2021р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна від 05.08.2021р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2004р.; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0094542; копія державного акту на право приватної власності на землю, акт зареєстрований в книзі державних актів за № 500; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 018198; копія витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.07.2021р.; копії постанов нотаріусу про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.09.2021р.; копія спадкової справи № 195/2017, відкрита після смерті [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належало: житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.07.2016р., земельна ділянка площею 0,2234 га, на підставі державного акту серії ЯИ № 396725; 1/3 частина права на земельну часку (пай) розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 15.12.2004р., зареєстрованого в реєстрі за № 2612; земельна ділянка площею 1,87 га, на підставі державного акту серії ОД № 018198; земельна ділянка площею 0,40 га, на підставі державного акту на право приватної власності, зареєстрований у книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 500. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його діти - сторони по справі. Позивач [PERSON] у встановлений законодавством строк не звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, проте на момент смерті батька [PERSON] він проживав разом із померлим, тобто прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача була відкрита спадкова справі після смерті батька [PERSON] № 195/2017. Відповідач [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріусу із заявою про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині немає. Пізніше, позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом були винесені відповідні постанови. Після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 та ч.1ст.1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями першої черги за законом. Вони прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги - відповідач по справі на спадщину не претендує, про що надав суду відповідну заяву. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Таким чином, позивачі прийняли спадщину, однак, вони не можуть оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивачі вимушені звернутися до суду із позовом. Треба зазначити, що позивачі як спадкоємці першої черги, між собою дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме: позивач [PERSON] успадковує після смерті батька житловий будинок, присадибну земельну ділянку та право на земельну часту (пай), інше спадкове майно успадковує позивач - [PERSON] . Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 та ч.1ст.1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved