Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

11.01.2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Запоріжжя Безмагоричних М.А., про визнання таким, що не підлягає виконанню,виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 80111, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР», заборгованості розміром 25 838,90 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 09.02.2016 між нею та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено кредитний договір № 200453320 на суму 12 081,22 грн. На виконання умов кредитного договору позивачем було здійснено певні платежі, однак у 2016 р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» припинило прийняття платежів. 02.06.2021 приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено вищезазначений виконавчий напис, в якому зазначено, що кінцевим правонаступником ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» є відповідач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР», а заборгованість складається з 11 075,11 грн. - тіло кредиту, 13 913,79 грн. - нараховані та несплачені відсотки. Постановою приватного виконавця Безмагоричних М.А. від 24.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 67633809. Вважає виконавчий напис таким, що вчинений із порушенням вимог законодавства України, оскільки приватним нотаріусом не було з`ясовано дійсної наявності заборгованості боржника перед стягувачем, її розміру, крім того, нею як боржником не було отримано вимоги від стягувача про наявність заборгованості та її погашення. Також, з моменту виникнення права вимоги минуло більше п`яти років. Нотаріусом було видано виконавчий напис на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався. З вказаних підстав просить визнати таким, що не підлягає виконанню зазначений вище виконавчий напис, а також стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 2-5). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Водночас, цією ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали (а.с. 25). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2022 з метою забезпечення позову [PERSON] зупинене стягнення на підставі виконавчого напису № 80111, вчиненого 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.,про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 25 838,90 грн. (а.с. 22-23). Представником відповідача копії ухвал, позовної заяви з додатками отримані 31.01.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28). Третьою особою приватним виконавцем Безмагоричних М.А. вказані матеріали отримані 01.02.2022 (а.с. 27). Від третьої особи приватного нотаріуса Остапенка Є.М. конверт із поштовим відправленням вказаних матеріалів повернуто на адресу суду з відміткою пошти від 29.01.2022 про відсутність адресату за вказаною адресою. Судом встановлено, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 1075/6 від 30.06.2021 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена з 01.07.2021. Станом на 28.03.2022 відзив на позовну заяву від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР»,а також пояснення від третіх осіб до суду не надходили. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 09.02.2016 між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 200453320, за умовами якого позивачеві надано кредит розміром 10 000 грн. строком до 09.02.2019 із фіксованою процентною ставкою. 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 80111, про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР», якому ТОВ «Фінансова Компанія «ФАГОР» відступлене право вимоги на підставі договору факторингу № 18/05/2018-3, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «ПЛЕЯДА» відступлене право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги (договору факторингу) № 3 від 22.05.2016, якому в свою чергу ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на підставі договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 відступлене право вимоги за кредитним договором № 200453320 від 09.02.2016, а саме стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАНСАР» заборгованість за період з 09.02.2016 по 28.05.2021 в сумі 11 075,11 грн. - заборгованість за тіло кредиту, 13 913,79 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. За вказаним виконавчим написом постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А.від 24.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 67633809. Постановою вказаного приватного виконавця від 04.01.2022 звернуто стягнення на доходи боржника, а саме на пенсію. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 6 березня та 4 квітня 2017 р. виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи 02.06.2021 виконавчий напис № 80111, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 80111 від 02.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, тому суд вважає, що інші доводи позовної заяви не є прийнятними, а тому з урахуванням положень п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України при ухваленні рішення судом не оцінювались. Отже, враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, що є самостійною, окремою і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] - задовольнити у повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн., сплачений нею за подання позовної заяви, та у розмірі 495,00 грн., сплачений нею за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved