Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 17.07.2003 між ним та відповідачем було укладено шлюб. У сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , і син [PERSON] , [INFO] . Вказував, що діти проживають з ним та перебувають на його утриманні. Відповідач відмовляється добровільно утримувати дітей та не надає будь-якої допомоги. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на його користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви і до повноліття дітей. Також просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява з проханням справу розглянути без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно з приписами пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надіслала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду від 06.04.2022 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 17.07.2003, виданого виконавчим комітетом Роздолівської сільської ради, Мурованокуриловецького району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 17.07.2003, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Позивач і відповідач є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються: даними свідоцтва про народження доньки [PERSON] серії [NUMBER] від 25.04.2005, виданого виконавчим комітетом Копайгородської селищної ради Барського району; даними свідоцтва про народження сина [PERSON] серії [NUMBER] від 29.08.2008, виданого виконавчим комітетом Роздолівської сільської ради, Мурованокуриловецького району Вінницької області. Згідно із довідкою № 30 від 07.01.2021, виданою Копайгородською селищною радою, позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживають його діти [PERSON] та [PERSON] , які знаходяться на його утриманні. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 статті 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з частиною 1 статті 181 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Згідно з частиною 2 статті 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач проживає разом з дітьми та матеріально їх забезпечує, а також доказів неможливості сплати аліментів відповідачем. Відповідачем таких доказів не надано, що відповідно до вимог статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача . Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження обґрунтованості витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: квитанцію № 461 від 27.12.2021, згідно з якою адвокатом Шевчук Н. Й. прийнято від [PERSON] 600 гривень за надання правової допомоги із складання позовної заяви про стягнення аліментів; розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги, згідно з яким сума гонорару складає 600 гривень. Отже, судовий збір в сумі 992,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 600 грн. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved