Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Князя Романа 12А» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Князя Романа, 12А» заборгованість на утримання будинку і прибудинкової території та в ремонтно-ревізійний фонд в розмірі 9336,60 грн., інфляційні нарахування в розмірі 3898,74 грн., 3% річних в розмірі 381,57 грн., а всього 13 616,91 грн. та судові витрати по справіпонесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати понесені на правничу допомогу адвоката в розмірі 1100 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачам на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,1 кв.м. 14 грудня 2016 року створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Князя Романа, 12А». ОСББ «Князя Романа, 12А» діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами 04.02.2017 року (протокол №2). 24 грудня 2016 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. За результатами зборів було прийнято рішення про затвердження розміру внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 2,00 грн. за 1 кв.м. Вказане рішення було оформлено протоколом загальних зборів №1 від 24.12.2016 року. 31 грудня 2016 року між житлово-комунальним підприємством «Перспективне» та ОСББ «Князя Романя, 12А» було підписано акт приймання-передачі житлового будинку [ADDRESS] . 09 квітня 2017 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. Зарезультатами зборів було прийнято рішення про затвердження одноразового платежу до ремонтно-резервного фонду у розмір 5,00 грн. за 1 кв.м. Вказане рішення було оформлено протоколом загальних зборів №3 від 09.04.2017 року. 21 травня 2017 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. Зарезультатами зборів було прийнято рішення про затвердження розміру внеску на утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 3,50 грн. за 1 кв.м. Вказане рішення було оформлено протоколом загальних зборів від 21.05.2017 року. 03 грудня 2017 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. Зарезультатами зборів було прийнято рішення про затвердження одноразового платежудо ремонтно-резервного фонду у розмір 20,00 грн. за 1 кв.м. Вказане рішення було оформлено протоколом загальних зборів №5 від 03.12.2017 року. Виходячи із загальної площі належної відповідачам квартири, розмір їх заборгованості по обов`язкових внесках на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території із січня 2017 року по серпень 2019 року складає 7484,10 грн., а сума разових внесків до ремонтного фонду становить 1852,50 грн. 18 червня 2018 року на адресу відповідачів була надіслана вимога з проханням терміново сплатити вищевказану заборгованість. Погашення заборгованості відповідачами не здійснено. Представник позивача Семенюк М.О. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість на утримання будинку і прибудинкової території та в ремонтно-ревізійний фонд в розмірі в розмірі 9336,60 грн., інфляційні нарахування в розмірі 3898,74 грн., 3% річних в розмірі 381,57 грн., а всього 13 616,91 грн. та судові витрати по справіпонесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати понесені на правничу допомогу адвоката в розмірі 1100 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши представника позивача Семенюк М.О. , представника відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 74,1 кв.м. Обслуговування будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, здійснюється ОСББ «Князя Романа 12А». Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ч.ч.2,3,5 ст.10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено обов`язок співвласника у багатоквартирному будинку виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення (ст.20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"). Відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. 24 грудня 2016 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких був затверджений внесок на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2,00 грн. за 1 кв.м., що підтверджується витягом з протоколу №1 від 24.12.2016 року. 09 квітня 2017 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких був затверджений розмір одноразового платежу до ремонтно-резервного фонду у розмір 5,00 грн. за 1 кв.м., що підтверджується витягом з протоколу №3 від 09.04.2017 року. 21 травня 2017 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких був затверджений внесок на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3,50 грн. за 1 кв.м., що підтверджується витягом з протоколу від 21.05.2017 року. 03 грудня 2017 року відбулися загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких був затверджений розмір одноразового платежу до ремонтно-резервного фонду у розмір 20,00 грн. за 1 кв.м., що підтверджується витягом з протоколу №5 від 03.12.2017 року. Проте, за період з 01 січня 2017 року по 31 вересня 2019 року, відповідачами [PERSON] та [PERSON] жодного разу не було сплачено коштів за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та платежів до ремонтного фонду. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, загальний розмір заборгованості по внесках на утримання будинку, прибудинкової території та заборгованості по внесках до ремонтного фонду, виходячи з загальної площі належного відповідачам житлового приміщення, становить 9336,60 грн. Зазначені кошти на рахунок ОСББ не сплачено. Статтею 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Реалізація таких прав об`єднання здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання. Згідно ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Посилання відповідача [PERSON] про те, що відсутність договору на обслуговування будинку і прибудинкової території є підставою для відмови в задоволенні позову не заслуговують на увагу суду, оскільки функції по управлінню будинком виконує правління ОСББ та відповідно визначає виконавців окремих видів робіт, в межах затвердженого кошторису узгоджує з ними вартість таких робіт. В цьому випадку законодавством не визначається жодних договорів між співвласниками будинку та ОСББ, як юридичною особою-всі питання щодо діяльності об`єднання вирішуються на загальних зборах. Окрім того, п.2 розділу V Статуту передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Отже, ОСББ «Князя Романа, 12а» правомірно нараховувало відповідачам оплату за послуги з утримання будинку і прибудинкової території та в ремонтно-ревізійний фонд. Суд вважає, що сукупністю досліджених достовірних доказів підтверджується, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 9336,60 грн. За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості на утримання будинку і прибудинкової території та в ремонтно-ревізійний фонд в розмірі 9336,60 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому, згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки, відповідачами [PERSON] та [PERSON] було порушено строк виконання зобов`язання, а тому з них слід стягнути інфляційні нарахування в розмірі 3898,74 грн. та 3% річних в розмірі 381,57 грн. Що стосується вимог ОСББ «Князя Романа, 12А» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 1100 грн., суд зазначає наступне. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката представником позивача Семенюк М.О. надано суду: договір про надання правничої допомоги адвокатом №25/09/2019 від 25 вересня 2019 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 05 жовтня 2021 року та платіжне доручення АТ КБ «Приватбанк» №134 від 27 вересня 2019 року на загальну суму 1100 грн. Вищевказані докази підтверджують фактичне понесення позивачем ОСББ «Князя Романа, 12А» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1100 грн. Відповідно до ч.4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що факт понесення позивачем ОСББ «Князя Романа, 12А» витрат на професійну правничу допомогу та сума таких витрат підтверджується матеріалами справи, беручи до уваги, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] в порядку, визначеному ч.6 ст.137 ЦПК України не зверталися до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. Таким чином з кожного відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені на правничу допомогу адвоката в розмірі по 550 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі по 960,50 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved