Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-24 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до суду до [PERSON] про надання дозволу на виїзд/в`їзд малолітньої дитини без згоди батька. Поданий позов обґрунтовує тим, що з 16.09.2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.09.2012 року розірвали. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір`ю, яка піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток. В даний час вона виїхала на роботу до Республіки Польща, а син проживає з бабусею [PERSON] та навчається в середньому навчальному закладі. Вона ж проживає у м. Варшава, де орендує житло, має постійну роботу та гідний заробіток. Вона регулярно приїжджає до сина, проводить з ним вільний час з метою розширення його кругозору та відпочинку. Відповідач на даний час є підозрюваним у справі, йому обрано міру запобіжного заходу - тримання під вартою, що унеможливлює отримати його згоду на виїзд дитини з кордон. Дані обставини унеможливлюють отримання письмової згоди на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Просить надати позивачу дозвіл на виїзд малолітнього сина за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до виповнення дитиною 16 річного віку без згоди батька. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов, вважає його достатньо обґрунтованим, таким, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини. Підтвердила, що матір дитини дійсно перебуває на роботі у Польщі, орендує житло, що підтверджується відповідними доказами. Малолітня дитина проживає у м. Хмельницькому, навчається у середній школі, і за нею доглядає бабуся. Враховуючи, ситуацію в країні, карантинні обмеження, вважає, що такий дозвіл слід надати на виїзд за межі України без згоди батька до виповнення їй 16-річного віку, Надання дозволу на вивезення малолітньої дитини за кордон не переслідує мети вивезення дитини для постійного проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення позову заперечує, подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 січня 2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. 23 лютого 2022 року ухвалено рішення у справі. Заслухавши доводи позивача та її представника, заперечення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.09.2010 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.09.2012 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір`ю. З 22 жовтня 2021 року позивач [PERSON] знаходиться у Республіці Польща з 22 жовтня 2021 року, що підтверджується дозволом на тимчасове проживання на території Республіки Польща терміном до 02.12.2023 року та проживає у Польщі, довідкою з роботи та копією закордонного паспорта позивача. Малолітня дитини проживає разом із [PERSON] за адресою по [ADDRESS] та навчається в середньому навчальному закладі в м. Хмельницькому. Отже, тимчасовий виїзд дитини за кордон на підставі рішення суду передбачений законодавством та має відповідати найкращим інтересам дитини. Відповідний дозвіл за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Наведене узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 (провадження № 14-244цс18). Суд визнає, що виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька суттєво порушуватиме її інтереси, тому суд визнає право малолітньої дитини порушеним, а згоду батька у зв`язку із перебуванням його в розшуку, отримати неможливо та підлягає захисту. Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За положеннями статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування на території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України (в редакції від 29.01.2020р.), виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків за нотаріально посвідченою згодою. Здійснюється у разі пред`явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без годи та супроводу другого з батьків. Частиною 2 статі 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян» визначено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи насамперед інтереси малолітньої дитини, з урахуванням того, що в даному лише матір піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, слід надати такий дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька на три місяці, починаючи з часу набрання рішення законної сили. Не підлягає до задоволення вимога про вивезення дитини за межі України до досягнення дитиною 16-річноговіку, оскільки такі вимоги зводяться по суті до вивезення дитини за межі України на постійне місце проживання, що є неприпустимим. Стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача відповідно до статіт 141 ЦПК України в розмірі 908.0 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial