Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

30.03.2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, якою просить: встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] уродженець міста Ізмаїл Одеської області, громадянин України, помер [INFO] о 07 годині 05 хвилин в смт. Нікольське, Донецька область, у віці 50 років, зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] , причина смерті: потрапив під масове бомбардування позиції свого підрозділу з боку окупаційних військ Російської Федерації. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що вона, [PERSON] , є дружиною [PERSON] . Відповідно до акту № 1 про настання смерті, складеного 26.03.2022 року с.Лощинівка, [PERSON] загинув [INFO] о 07 годині 05 хвилин за наступних обставин: знаходячись в складі окремого радіолокаційного взводу військової частини [NUMBER] , в період виконання завдання в районі проведення Операції об`єднаних сил (смт.Нікольське Донецька область), потрапив під масове бомбардування позиції свого підрозділу з боку окупаційних військ РФ. Факт загибелі [PERSON] , засвідчено наступними особами в складі: командир військової частини [NUMBER] , підполковник [PERSON] , інженер озброєння військової частини [NUMBER] , старший лейтенант [PERSON] , командир відділення телекомунікаційного зв`язку взводу зв`язку роти зв`язку військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] , начальник електросилових пристроїв радіолокаційної станції радіолокаційної роти військової частини [NUMBER] , старший сержант [PERSON] , командир відділення взводу охорони роти управління військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] . На теперішній час, вона як дружина загиблого, позбавлена можливості в установленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, так як відсутнє лікарське свідоцтво про смерть, загибель її чоловіка, який був військовослужбовцем і виконував військовий обов`язок, яка мала місце в районі ведення бойових дій, що унеможливило скласти лікарське свідоцтво про смерть, а метою засвідчення факту смерті складено Акт про настання смерті. Таким чином, заява про встановлення факту смерті її чоловіка подана у зв`язку з неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту його смерті. В судове засідання заявниця не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, проте її представник надав заяву про розгляд справи без їх участі. В судове засідання заінтересована особа не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 19.02.2009 року, актовий запис №64. 24 лютого 2022 року [PERSON] підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 14 березня 2022 року Указ №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Відповідно до акту № 1 про настання смерті, складеного 26.03.2022 року с.Лощинівка, [PERSON] загинув [INFO] о 07 годині 05 хвилин за наступних обставин: знаходячись в складі окремого радіолокаційного взводу військової частини [NUMBER] , в період виконання завдання в районі проведення Операції об`єднаних сил (смт. Нікольське Донецька область), потрапив під масове бомбардування позиції свого підрозділу з боку окупаційних військ РФ. Факт загибелі [PERSON] , засвідчено наступними особами в складі: командир військової частини [NUMBER] , підполковник [PERSON] , інженер озброєння військової частини [NUMBER] , старший лейтенант [PERSON] , командир відділення телекомунікаційного зв`язку взводу зв`язку роти зв`язку військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] , начальник електросилових пристроїв радіолокаційної станції радіолокаційної роти військової частини [NUMBER] , старший сержант [PERSON] , командир відділення взводу охорони роти управління військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] . Згідно витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) Міністерства оборони України за №43 від 25.02.2022 року, штаб-сержанта [PERSON] , начальника обслуги радіотехнічного посту радіолокаційного вузла військової частини [NUMBER] м. Ізмаїл, який помер [INFO] в результаті загибелі, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особливого складу частини та всіх видів забезпечення. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків. У витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) Міністерства оборони України за №38 від 25.02.2022 року, штаб-сержант [PERSON] , який помер [INFO] в результаті ракетного удару по 5 окремому радіолокаційного взводу смт.Нікольське військової частини [NUMBER] . Згідно Інформаційної довідки щодо встановлення та документального підтвердження факту смерті у районах ведення бойових дій, у випадках, коли отримати медичне свідоцтво про смерть неможливо, виданої начальником Управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України, родичам загиблих слід дотримуватися наступного алгоритму дій для реєстрації факту смерті у разі загибелі (смерті) військовослужбовця та неможливістю оформлення лікарського свідоцтва про смерть: скласти Акт про настання смерті; передати один примірник Акту родичам загиблого військовослужбовця; родичі загиблого військовослужбовця звертаються до суду із заявою про встановлення факту смерті, до якої долучають Акт; після отримання рішення суду, родичі загиблого військовослужбовця можуть звернутися до органу реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації факту смерті. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджено наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940 (далі Правила). Згідно з нормами пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил, підставою для державної реєстрації смерті, зокрема, є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі лікарське свідоцтво про смерть); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Водночас, можуть мати місце випадки, коли загибель (смерть) військовослужбовця мала місце на тимчасово окупованій території або в районах ведення бойових дій, в зв`язку з чим оформлення лікарського свідоцтва про смерть та реєстрація факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану є неможливими. З метою засвідчення факту смерті військовослужбовця у згаданих вище випадках складається Акт про настання смерті для подальшого доручення її до заяви, яка подається до суду для встановлення факту смерті. Акт підписують військовослужбовці чи інші особи, які були очевидцями загибелі (смерті) військовослужбовця. За можливості такий акт підписується посадовою особою медичної служби (фельдшером) та командиром військової частини (підрозділу) або іншими посадовими особами командування. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Суд вважає за необхідне до спірних правовідносин з урахуванням положень ч.9 ст.10 ЦПК України застосувати за аналогією закону спеціальні норми, визначені ст.317 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] уродженець міста Ізмаїл Одеської області, громадянин України, помер [INFO] о 07 годині 05 хвилин в смт.Нікольське, Донецька область, у віці 50 років, зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] причина смерті: загибель в результаті ракетного удару по 5 окремому радіолокаційного взводу смт.Нікольське військової частини [NUMBER] , що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved