Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Керівник Бориспільської окружної прокуратури Іващенко К. звернувся до суду із позовом та просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь держави шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, в розмірі 29158 грн 12 коп. Також просить стягнути із відповідача на судовий збір в розмірі 2270 грн 00 коп. Посилається на те, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Із вищезазначеного вироку вбачається, що внаслідок злочинних умисних дій [PERSON] були заподіяна шкода навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вирубування дерев на суму 29158 грн 12 коп. Шкода була обрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу». В добровільному порядку шкода відповідачем відшкодована не була. В судовому засіданні прокурор Качкалда В.В. позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] визнав факт незаконної порубки ним дубу, однак не погоджується з розміром шкоди, яку прокурор просить стягнути із нього. Судом встановлено наступне. Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2021 року (а.с.15-16) [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Вирок ухвалено внаслідок затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Із вищезазначеного вироку вбачається, що 26 січня 2021 року [PERSON] на території полезахисної лісосмуги, що розташована на території Семенівського старостинського округу Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області, без передбаченого законом дозволу, в порушення Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ №761 від 23.05.2007, ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), умисно, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили марки «STIHL» модель «MS-260/с», здійснив незаконну порубку деревини породи дуб у кількості 1 дерева, після чого розпиляв вказане дерево на п`ять частин, з них: колода дуба (№1) діаметром 36 см., колода дуба (№ 2) діаметром 45 см., колода дуба (№ 3) діаметром 38 см., колода дуба (№ 4) діаметром 34 см., колода дуба (№ 5) діаметром 36 см, загальним об`ємом 1,471 куб. м. Відповідно до відомості розрахунку збитків нанесених незаконною рубкою дерев по насадженнях лінійного типу, яка видана ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство», [PERSON] наніс збитки державі на суму 29 158 грн 12 коп., які обраховані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу», що є істотною шкодою. Вилучення у відповідача [PERSON] деревини породи дуб у вищезазначених розмірах підтверджується копією протоколу огляду місця події від 27 січня 2021 року (а.с.17-40). Згідно відомості розрахунку об`єму лісоматеріалів, складеної ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство», об`єм вилученої у [PERSON] деревини становить 1,471 м3. (а.с.42). Як вбачається із відомості розрахунку збитків, нанесених державі за незаконне незаконне спилювання деревини поблизу с.Студеники у лісовому насадженні лінійного типу (а.с.43) вартість збитків, заподіяних [PERSON] незаконною рубкою дерев, становить 29158 грн 12 коп. Згідно листа Виконавчого комітету Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 745 від 15 липня 2021 року у 2021 році [PERSON] не була відшкодована шкода, завдана природньому середовищу внаслідок незаконної порубки дерев (а.с.54). В судовому засіданні спеціаліст [PERSON] показав суду, що був залучений слідчим у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] щодо незаконної порубки дерева дубу. Оглядав вилучені колоди стовбура дубу (їх було п`ять), які знаходилися на причепі автомобіля. Визначив їх об`єм та розмір шкоди, заподіяної такою порубкою. Розмір шкоди (збитків) визначав у відповідності до затверджених методик. Суд приймає до уваги подані прокурором докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства Згідно з ч.2 ст.24 Лісового кодексу України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Пунктом 1 ч.1 ст.105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 Лісового кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ст. 108 Лісового кодексу України, незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку. В разі неможливості вилучення незаконно добутої деревини та інших лісових ресурсів стягується їх вартість. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз`ясненням, даним у п.3 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Таким чином, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено, що було вчинено злочин за ч. 1 ст. 246 КК України, встановлено розмір шкоди, заподіяної даним злочином, відповідач [PERSON] визнаний винуватим у його вчиненні, вирок суду відносно [PERSON] ухвалено внаслідок затвердження угоди про визнання винуватості, набрав законної сили, не оскаржувався відповідачем. Враховуючи вищевикладене, факт заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди державним інтересам внаслідок незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, встановлення вироком суду, який набрав законної сили, розміру заподіяної шкоди, вини відповідача у вчиненні даного кримінального правопорушення та заподіянні шкоди інтересам держави, відсутності добровільного відшкодування такої шкоди зі сторони відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача. На підставі викладеного, ст.66 Конституції України, ст.ст. 1, 24, 69, 105, 107, 108 ЛК України, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved