Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг ''Monobank'' від 15.01.2019р. у розмірі 18711,46 грн. Із змісту позовної заяви слідує, що 15.01.2019р. відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2019р. Положеннями вказаної анкети визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Взяті на себе зобов`язання за договором позивач виконав належним чином та надав відповідачу кредит у сумі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, а тому станом на 20.08.2021р. має заборгованість в сумі 18711,46 грн., що складається з 12427,54 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 6283,92 грн. заборгованість за пенею та комісією. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відзив на позов до суду не подавав, із заявами, клопотаннями не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.01.2019р. відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2019р. Положеннями вказаної анкети визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір) (а.с.7). Взяті на себе зобов`язання за договором позивач виконав належним чином та надав відповідачу кредит у сумі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, а тому станом на 20.08.2021р. має заборгованість в сумі 18711,46 грн., що складається з 12427,54 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 6283,92 грн. заборгованість за пенею та комісією, що згідно розрахунку заборгованості за договором (а.с.6). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. У матеріалах справи також наявні копія Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками (Тарифи, Паспорт споживчого кредиту ''Картка monobank'', Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача) (а.с.8-22). Спірний кредитний договір в установленому законному порядку недійсним не визнано. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання за Договором про надання банківських послуг ''Monobank'' від 15.01.2019р., а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем під час звернення до суду, підлягають стягненню на його користь із відповідача.

Outcome: approved