Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надає згоду на прийняття заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177573873 від 15.08.2019 року. (а.с.7) Зазначений будинок з надвірними будівлями позивач придбав у [PERSON] , що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку від 15.08.2019 року за реєстровим номером 2142.(а.с.8) Згідно довідки №997 від 28.12.2021 року виданої виконкомом Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично не проживає там, про що свідчать свідки [PERSON] , [PERSON] (а.с.10) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача з моменту купівлі будинку позивачем, а лише зареєстрований. Позивач просить захистити його право, як власника будинковолодіння, шляхом зняття з реєстрації відповідача. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-709цс16 зазначається, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуватись ним для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У спірних правовідносинах суд вважає за вірне застосувати норму ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушене право позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду. Отже, відповідно до положень ст.391 ЦК позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач по справі, будучи зареєстрованим у спірному будинку та в якому проживає та сплачує комунальні послуги позивач, перешкоджає користуванню останньому належному йому майну через необхідність нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved