Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить змінити розмір аліментів на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 300 гривень на 1/3 частину від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей. Вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області 25.11.2008 року у справі № 2-1113/2008 стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи сплату з 24.10.2008 року і до досягнення дітьми повноліття. Визначений судом розмір аліментів на даний час є не достатнім для утримання дітей, оскільки мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років у 2021 році складає 2395грн. Позивач стверджує, що відповідач маючи намір платити аліменти в більшому розмірі, сплачує лише по 300 гривень та не бере участі у додаткових витратах на дітей. Вказаний мінімальний розмір аліментів кожного року збільшується, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких підстав, суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2008 року у справі № 2-1113/2008 стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи сплату з 24.10.2008 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.2) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України. Аналіз змісту ч.3 ст.181, ст.ст. 183, 184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, в тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (позивачу у даній справі). Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч.2 ст.182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивачка просить збільшити розмір аліментів з 300 гривень на 1/3 частину від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Судом встановлено, що запропонований розмір аліментів відповідачем не відповідає мінімальному розміру аліментів установленого чинним законодавством України на утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимого позивача. Разом з цим, так, як закон спеціально не встановлює особливості визначення часу з якого аліменти підлягають стягненню у новий спосіб та розмір, то можна дійти висновку, що відповідні зміни настають з часу набрання законної сили новим рішенням суду. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В порядку ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі - 908,00 грн.

Outcome: approved