Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та Відповідачем шлюб зареєстрований 18 січня 2015 року виконавчим комітетом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №1. У період шлюбу в подружжя народилася одна дитина, син, [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Зазначає, що сімейні стосунки з Відповідачем не склалися та понад три роки сторони не ведуть спільного господарства і станом на день подання позову сторони фактично не проживають разом. Причиною тому стало те, що між ними часто виникали сварки та непорозуміння на побутовому рівні, внаслідок чого між ними вичерпане терпіння у сімейних відносинах з`явилися неповага одне до одного, зникли справжні сімейні почуття. Впевнившись у тому, що їх сім`я розпалася остаточно просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 18 січня 2015 року виконавчим комітетом Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №1, та стягнути з Відповідача на користь Позивачки 992,40 грн судових витрат по сплаті судового збору та 159,51 грн витрат, пов`язаних з витребуванням доказів. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2022 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано\~відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Відповідач, [PERSON] , про відкриття провадження у справі, дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, отримавши, 15.03.2022 судові процесуальні документи, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що Відповідач у встановлений законом строк відзив не подав, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Громадяни [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 січня 2015 року у виконкомі Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом №1, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу в сторін народилася одна дитина: син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин, та не ведуть спільного господарства останні три роки. Нині шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Сторони під час укладення шлюбу прізвищ не змінювали. Згідно з вимогами ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України слід стягнути з Відповідача в користь Позивачки підтверджені нею судові витрати в сумі 992 гривні 40 копійок, що були понесені нею на оплату судового збору при подачі даного позову до суду. Суд відмовляє у стягненні судових витрат в сумі 159,51 грн, оскільки такі витрати у розумінні статей 133 та 140 ЦПК України до судових витрат не належать, а представник Позивача заявляючи про стягнення таких витрат прийшов до хибної думки стосовно належності до судових витрат сплату розрахунково-касового обслуговування банку, державного мита та інших послуг Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на загальну суму 159,51 гривню. На підставі викладеного та

Outcome: partial