Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

13 вересня 2021 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого підрозділу - Виробничої одиниці ОКП «ДТКЕ» «Слов`янськтепломережа» звернулось до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиті послуги опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , є абонентами ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов`янську та користуються послугами з опалення. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини, однак відповідачі не в повному обсязі та несвоєчасно оплачують вартість спожитих послуг з опалення. За період з 01 березня 2008 року по 01 серпня 2021 року утворилась заборгованість, яка станом на 01 серпня 2021 року складає 21937 грн. 68 коп. Крім того, за прострочення виконання зобов`язання, відповідачам нараховано індекс інфляції в сумі 8896 грн. 12 коп. та 3% річних в сумі 2339 грн. 95 коп. В зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідачів на свою користь основний борг в сумі 21937 грн. 68 коп., індекс інфляції в сумі 8896 грн. 12 коп., 3% річних в сумі 2339 грн. 95 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп.. Представник позивача Штанько С. В., який діє на підставі довіреності № 95 від 30 грудня 2020 року, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому він просить розгляд цивільної справи провести без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за останньою відомою адресою місця проживання відповідачів зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187 ЦПК України. Однак, відповідачі, будучи повідомленими у встановленому законом порядку (належним чином) судовими повістками, про час і місце судового розгляду справи, не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзивів, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за їх відсутності від них до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачі, будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилися без повідомлення причин неявки, не подали відзивів, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження, витребувані докази належності житла відповідачу. Ухвалою від 07 лютого 2022 року вирішено розглядати справу у заочному порядку. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого підрозділу - Виробничої одиниці ОКП «ДТКЕ» «Слов`янськтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги опалення підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. У судовому засіданні встановлено, що обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого підрозділу - Виробничої одиниці ОКП «ДТКЕ» «Слов`янськтепломережа» надаються житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , де відповідачка [PERSON] проживає та має за вказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно із довідкою КП «БТІ» № 3070-2/0.84/01 від 01 листопада 2021 року, нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] - належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого Слов`янською міською радою від 17 червня 1999 року, право власності зареєстроване КП «БТІ» від 17 червня 1999 року. Відомості про реєстрацію права власності у державному реєстрі речових прав нерухомого майна відсутні, що підтверджується витягом з реєстру. Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання № 54147 [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11 липня 2017 року. Відповідно до довідки про місце проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 22 травня 1986 року, а [PERSON] з 06 грудня 2005 року. Згідно із відповіддю відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 22 травня 1986 року, а [PERSON] знятий з місця реєстрації з 11 липня 2017 року. З виписок по особовому рахунку відповідачів № [NUMBER] , видно, що за адресою житлового приміщення квартири [ADDRESS] , ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» за період з 01 березня 2008 року по 01 серпня 2021 року, були надані житлово-комунальні послуги з опалення, при цьому оплату послуг не проведено. У зв`язку із чим, станом на 01 серпня 2021 року утворилась заборгованість розмір якої становить 21937 грн. 68 коп. Згідно із ч. 1 п. 18 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…" № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно із п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачка ними користується. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Наслідки простроченого грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації від боржника за використання утриманих ним грошових коштів, які підлягали до сплати кредитору. Згідно розрахунку розмір індексу інфляції складає 8896 грн.12 коп., 3% річних 2339 грн.95 коп. Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином судом встановлено, що відповідачі отримували та користувалися наданими позивачем житлово-комунальними послугами. Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачами не подавалася. Оплата спожитих послуг відповідачами проведена частково, на особовому рахунку наявна заборгованість. З наданих суду позивачем доказів вбачається, що відповідачі зі скаргами та претензіями до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» не зверталася. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались послуги у вигляді теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку, відповідачами використовувались дані послуги для задоволення власних потреб, проте порушувались умови оплати наданих послуг, суд приходить до висновку, що виникла та підтверджена заборгованість за спожиті послуги з опалення у розмірі 21937 грн. 68 коп., індекс інфляції у сумі 8896 грн. 12 коп., 3% річних у сумі 2339 грн. 95 коп.. Разом з тим, суд не може погодитися доводами позивача в частині стягнення всієї суми коштів у солідарному порядку з обох відповідачів, оскільки судом встановлено, що квартира на праві власності належить [PERSON] , а відповідач [PERSON] з 11 липня 2017 року вибув до нового місця проживання та знявся із реєстрації, отже з цього часу перестав користуватися комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розмір заборгованості по наданим комунальним послугам, суд виходить з таких встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів. Я видно з представленого суду розрахунку заборгованості, в період з 01 березня 2008 року по 31 липня 2017 року сума заборгованості по наданих комунальних послугах становить 8738 грн. 42 коп., які підлягають стягненню з відповідачів солідарно, а заборгованість, яка утворилась у період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2021 року в сумі 13199 грн. 26 коп. підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] .. Щодо стягнення інфляційних та трьох процентів річних, то відповідно до наданого суду розрахунку, з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку підлягає стягненню інфляційні в сумі 4952 грн. 74 коп., та три проценти річних в сумі 957 грн. 55 коп., інфляційні в сумі 3943 грн. 38 коп. та три проценти річних в сумі 1382 грн. 40 коп. суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача. Щодо заяви позивача про поновлення строку позовної давності, то суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачами не подано до суду заяви про застосування позовної давності як підстави відмови у позові. За таких обставин, питання про визнання причин пропущення строку звернення до суду та поновлення строку позовної давності не може бути вирішене, оскільки вирішення вказаного питання є похідним від наявності заяви про застосування позовної давності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. Враховуючи, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» судом повністю задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн. 00 коп. пропорційно до задоволених судом вимог у частковому відношенні. Так сума задоволених позовних вимог до [PERSON] становить 33% від ціни позову, а до [PERSON] - 67 %. Отже,- з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 749 грн. 10 коп. судового збору, а з [PERSON] на користь позивача 1520 грн. 90 коп.. На підставі наведеного,

Outcome: approved