Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

31.01.2022 року [PERSON] \~звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою,\~\~зареєстрований 13.06.2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1278, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причини різних поглядів на сімейні відносини, з вересня 2021 року вони не проживають разом, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, спору про поділ майна не має, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому він вимушений звернутися до суду. Позивач\~ [PERSON] до суду не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності (а.с.2). Відповідач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна, строк для примирення просить не надавати. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.06.2018 року, який зареєстровано Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1278, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.06.2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5). Сторони також мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису № 6338 (а.с.6). Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання сина не мають, зберегти шлюб не бажають. Згідно\~статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що примирення між сторонами не можливе та вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved