Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

І. Суть спору: Позивачі [PERSON] та [PERSON] , 10.01.2022 року звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] відносився до суспільної групи робітничий двір, головою якого була [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказують, що спадщину за померлою [PERSON] , в тому числі і вищевказаний житловий будинок, відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР прийняв її син [PERSON] , так як час смерті спадкодавця проживав разом з нею. Зазначають, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , однак такий заповіту за життя не складав, своїм майном не розпорядився. Стверджують, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли в рівних частках вони (позивачі у справі), подавши у визначений законом строк до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Разом із тим, в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказаний житловий будинок позивачі не мають можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий, а тому змушені звернутися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просять суд визнати за ними в рівних частках (по Ѕ частині) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . ІІ. Позиція учасників справи: В підготовче засідання позивачі не з`явилися, проте подали до суду заяви, в яких просять суд справу розглянути у їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують, просять суд їх задоволити. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Львівської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. у підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, прийняття рішення покладає на розсуд суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 11.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи: [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.1998 року. До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , проте право власності на даний будинок за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні. Житловий будинок належав до суспільної групи «робітничий двір», що підтверджується довідкою Судововишнянської міської ради Львівської області №93 від 29.11.2021 року. Із матеріалів справи відомо, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася, спадкова справа, згідно інформаційних довідок, не заводилася. Спадщину після смерті [PERSON] , прийняв її син [PERSON] у відповідності до положень ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, так як вступив в управління та володіння спадковим майном після її смерті, що підтверджується довідкою Судововишнянської міської ради Львівської області №695 від 10.12.2021 року. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] , належний їй спірний житловий будинок перейшов за загальними правилами спадкування за законом до її сина [PERSON] .. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині чи претендували б на спадкове майно після смерті [PERSON] , крім її сина [PERSON] - не було. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті батька позивачів [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2016 року). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №74/2017, заведеної у Приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті [PERSON] є діти померлого [PERSON] та [PERSON] (позивачі у справі), які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька, так як на час смерті проживали та були зареєстровані разом з ним (довідка Судововишнянської міської ради Львівської області №98 від 13.02.2017 року). Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] , належний йому спірний житловий будинок, який він успадкував після смерті матері [PERSON] перейшов за загальними правилами спадкування за законом до його дітей позивачів [PERSON] та [PERSON] , в результаті чого вони отримали право на спадкування житлового будинку в рівних частках (по Ѕ частині). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б мали право на обов`язкову частку у спадщині чи претендували б на таку, крім позивачів у справі не має, оскільки спадкоємці до обов`язкової частки дружина померлого [PERSON] на спадкове майно не претендує та відмовилася від належної їй частки в користь позивачів, що підтверджується її особистою заявою №183 від 13.02.2017 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Крім цього, на частину спадкового майна, позивачам [PERSON] та [PERSON] , було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2017 року. Через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтва про смерть спадкодавців [PERSON] та [PERSON] ; довідками Судововишнянської міської ради Львівської області №93 від 29.11.2021 року, №681 від 03.12.2021 року, №695 від 10.12.2021 року; копією Договору про розподіл спадкового майна від 23.05.2017 року; листом приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. Вих. №619/02-14 від 23.05.2017 року; копією технічного паспорта на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; копіями свідоцтва про народження позивачів; копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки [PERSON] ; копіями паспортів позивачів; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців [PERSON] та [PERSON] та іншими матеріалами справи. V. Застосоване судом законодавство: Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України\~наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права, шляхом звернення до суду за захистом майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217ЦК України). Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою, статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. ЦПК України встановлено, що: відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); згідно ст.78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновок суду: Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне йому право власності на спірний житловий будинок, перейшло в рівних частках (по Ѕ частині) за загальними правилами спадкування за законом до його дітей [PERSON] та [PERSON] (позивачів у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. VII. Судові витрати: Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачами судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ними.

Outcome: approved