Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

31 грудня 2021 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що про існування виконавчого напису, вчиненого 23 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №22791, вона дізналась лише із постанови Новомосковського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої позивач отримала від керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Демаре», у якому вона працює. При цьому у постанові не зазначено, у зв`язку з чим чи відповідно до яких зобов`язань має бути стягнута заборгованість. Позивач зазначає, що ніяких повідомлень, претензій усного чи письмового характеру жодного разу не отримувала, з АТ «Ідея Банк» ніколи не перебувала і не перебуває у кредитних чи будь-яких інших правовідносинах, заборгованості перед товариством не має. Посилається на те, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. Виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, у зв`язку з чим, позивач просить задовольнити позов повністю. Ухвалою судді від 04 січня 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою судді від 04 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, зобов`язано третіх осіб надати докази. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з`явився, 21 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с.83-91/. У відзиві представник відповідача зазначає, що 08 серпня 2019 року між Банком та Позивачем укладено Кредитний договір №Z06.24304.005568738, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит в сумі 56 000 грн, а Позичальник зобов`язувалась повернути його разом з процентними платежами, згідно з умовами цього Договору. Оскільки Позивач як Позичальник власних зобов`язань не виконувала, станом на 07 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 81 996,60 грн. Зі своєї сторони Банком надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення Нотаріусом 19 жовтня 2020 року виконавчого напису №22791, які в повній мірі встановлюють суму заборгованості Позивача, як боржника, перед Банком, відповідають вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак підтверджують безспірність заборгованості Позивача. Крім того, у своєму відзиві представник відповідача зазначає, що Банк скеровував Позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, за допомогою якої Позивач була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість за Кредитним договором, також попереджено про стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір. Представник відповідача вказує, що виконавчий напис відповідає всім вимогам законодавства, є законним та підлягає виконанню, а тому в задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. 04 лютого 2022 року, на виконання ухвали суду від 04 січня 2022 року, від Новомосковського відділу ДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №63890088 /а.с.30-81/. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом досліджено копію Договору кредиту та страхування №Z06.24304.005568738 від 08 серпня 2019 року, отриману судом з матеріалів виконавчого провадження, сторонами по якому вказано [PERSON] (Позичальник), Акціонерне товариство «Ідея Банк» (Кредитодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (Страховий агент), відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит на суму 56 000,00 грн на строк 60 місяців, який нотаріально не засвідчений /а.с.35-36/. З наданої суду копії свідоцтва про шлюбу, серія [NUMBER] , вбачається, що 25 червня 2021 року [PERSON] вступила в зареєстрований шлюб, її прізвище змінено на « [PERSON] » /а.с.9/. Також, судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №22791, за яким з [PERSON] запропоновано звернути стягнення на користь Акціонерного товариства «Ідея банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредиту та страхування №Z06.24304.005568738 від 08 серпня 2019 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 березня 2020 року по 07 вересня 2020 року. Сума заборгованості становить 83 896,60 грн, що складається з: 54 017,85 грн - строковий основний борг, 987,00 грн - прострочений основний борг, 8 043,81 грн - прострочені проценти, 990,94 грн - строкові проценти, 1 901,26 грн - строкова плата за обслуговування кредиту, 15 915,68 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту, 140,06 грн - пеня. За вчинення виконавчого напису нотаріуса стягнуто плату із стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» складає 83 896,60 грн /а.с.11/. Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Корєлої Ольги Миколаївни, виконавче провадження №63890088 /а.с.33/. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20 червня 2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як встановлено судом, договір кредиту не було нотаріально посвідчено, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 вересня 2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому, інші доводи позивача, як-то посилання на те, що позивач кредитний договір не укладала, не перебуває в будь-яких відносинах з відповідачем суд не приймає до уваги, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього (рішення суду про визнання недійсним договору, вироку суду в кримінальній справі, інше) матеріали справи не містять, позивач клопотання про призначення експертизи в позові та під час судового розгляду не заявляла. Також, не приймає до уваги суд і доводи відповідача про належне виконання ним всіх дій для вчинення виконавчого напису, отримання позивачем вимог про сплату заборгованості та правомірність його видачі нотаріусом через безспірність заборгованості, оскільки підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є саме відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору за обставин наведених судом і саме цей факт вказує на відсутність підстав для вирішення судом питання щодо безспірності. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved