Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на його частку, вказуючи, що 23.08.2003 вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1242. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання за спільні кошти подружжя для поліпшення житлових умов, ними була придбана двокімнатна квартира, що розташована в [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу посвідчений 06.03.2008 приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Миколенко І.М., зареєстрований в реєстрі за № 1199. Покупцем за даним договором виступав відповідач. Відповідачка вказує, що нею надавалась нотаріальна згода на укладення договору купівлі-продажу квартири. В квартирі проживають та зареєстровані, відповідач, позивачка та син. Однак, на даний час відносини з відповідачем погіршилися, відповідач не визнає її права на майно набуте в шлюбі, з цього приводу виникають сварки та непорозуміння. У зв`язку з цим, позивачка просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру [ADDRESS] , придбану за договором купівлі-продажу квартири посвідченим 06.03.2008 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. зареєстрованим в реєстрі № 1199. У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачкою право власності на Ѕ частку квартири, стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 визначений суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. для розгляду судової справи № 711/1275/22. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.03.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Представник позивачки адвокат Антонюк І.А. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі позивачки [PERSON] та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23.08.2003 між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1242. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі сторони придбали квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договом купівлі-продажу, який посвідчений 06.03.2008 приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Миколенко І.М., зареєстрований в реєстрі за № 1199. Покупцем за даним договором виступав відповідач. Ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч. 1 ст. 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними ( ст. 63 СК України). В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Ч. 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Ст.71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки в судовому засіданні об`єктивно встановлено, що спірна квартира була набута сторонами на час перебування в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим, підлягає поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 частину. Дане рішення жодним чином не впливає на третіх осіб. Позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 3 542 грн. 00 коп., що підтверджено квитанцією від 22.02.2022. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 3 542 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved