Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

16.09.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачами заначено, що вони в рівних долях є співвласниками квартири [ADDRESS] . Вони зареєстровані та проживаюьб у належній їм на праві спільної часткової власності квартирі. Крім них, у квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично у квартирі не проживає, а тому є таким що втратив право на проживання за наслідками тривалої відсутності без поважних причин, а саме понад один рік. Позивачі також стверджують, що факт реєстрації відповідача на житловій площі, що належить їм на праві спільної часткової власності, створює для них перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просили визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS] . Провадження у справі було відкрито 04 січня 2022 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивачі відсутні, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги задовольнити, не заперечували, щодо розгляду справи без відповідача, ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позиваі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками в рівних долях квартири [ADDRESS] , що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло виданим 22 квітня 2009 року . Квартира була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна у реєстровій книзі за №3664 21 травня 2009 року.(а.с.21). За даними ловідки про реєстрацію місця проживання особи №77064703 від 10.01.222 року встановлено, що за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА, місце проживання [PERSON] , [INFO] зхареєстровано за адресою - [ADDRESS] з 26.01.2016 року і по теперішній час. (а.с.34). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись до суду з позовом, позивачі стверджувала, що відповідач [PERSON] на житловій площі належної їм на праві спільної часткової власності не проживає фактично з моменту реєстрації. Факт непроживання відповідача [PERSON] на житловій площі позивачів підтверджується даними акту №87 від 14 вересня 2021 року, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким засвідчено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає, починаючи з 2016 року по теперішній час.(а.с.25). Зазначені позивачами обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідача. Зважаючи на те, що відповідач у справі не проживає у спірній квартирі без поважних на те причин більше одного року, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування його невідоме, останній не є членом сім`ї позивачів, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позовних вимог про визнання [PERSON] таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , шляхом зняття його з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved