Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

в квітні 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна Органу опіки та піклування Покровської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Покровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків у відношенні своїх 4-х малолітніх дітей: не піклуються, не забезпечують належних умов для проживання, навчання та розвитку, не працюють, зловживають спиртними напоями, не займаються вихованням своїх дітей по теперішній час, чим порушують ст. 150 Сімейного кодексу України. Малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. 11 лютого 2021 року співробітниками поліції малолітні діти родини [PERSON] були доставлені до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» у зв`язку з тим, що діти були залишені батьками самі вдома, що становило безпосередню загрозу життю та здоров`ю дітей. На підставі рішення виконавчого комітету Покровської міської ради від 18 березня 2021 року № 128 «Про доцільність цілодобового перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у комунальному некомерційному підприємстві «Краматорський будинок дитини «Антошка», малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано на цілодобове перебування на повному державному забезпеченні з 01 квітня 2021 року до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка». 04 жовтня 2021 року цим закладом складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, у зв`язку з тим, що строк перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в закладі сплинув 01 жовтня 2021 року і батьки не повернули дитину до родини. Відповідно до актів прийому дитини до Центру від 25 лютого 2021 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман. Службою у справах дітей спільно з іншими зацікавленими службами міста проводилась профілактична робота із [PERSON] та [PERSON] , сім`я відвідувалась за місцем проживання, проводились бесіди про відповідальність батьків за ухилення від виховання дітей. Спеціалістами служби ініціювалось питання притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП. За результатами проведеної роботи спеціалістами служби у справах дітей Покровської міської ради встановлено, що за адресою проживання батьків [PERSON] та Цесаря умови для проживання малолітніх дітей створені частково. Згідно побутових характеристик [PERSON] та [PERSON] характеризуються з негативної сторони, про дітей не дбають, офіційно не працюють, зловживають алкогольними напоями. Під час відвідувань фахівцями Покровського міського центру соціальних служб сім`ї Цесар за місцем проживання, батьки, [PERSON] та [PERSON] , знаходились в стані алкогольного сп`яніння, у будинку не прибрано, брудно, позитивні надбання, які відмічались протягом деякого часу, втрачені, на контакт з фахівцями центру не йдуть, поради та зауваження не виконують. Незважаючи на проведену профілактичну роботу, [PERSON] та [PERSON] не зробили позитивних висновків, офіційно не працевлаштувались, не пройшли курс лікування від алкогольної залежності та продовжують ухилятися від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з останніх аліменти на утримання дітей, та передачу дітей Органу опіки та піклування Покровської міської ради для подальшого влаштування. 09 грудня 2021 року ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне некомерційне підприємство «Краматорський будинок дитини «Антошка» та центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Лиман. У судове засідання представник позивача [PERSON] та заінтересованої особи служби у справах дітей Покровської міської ради, не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували щодо позбавлення їх батьківських прав відносно чотирьох малолітніх дітей. Представники заінтересованих осіб Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» та центру соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Лиман в судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких позовні вимоги Органу опіки та піклування Покровської міської ради підтримали в повному обсязі. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), [PERSON] , [INFO] (а.с. 15), що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. 11 лютого 2021 року співробітниками поліції малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були доставлені до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» у зв`язку з тим, що діти були залишені батьками самі вдома, що становило безпосередню загрозу життю та здоров`ю дітей (а.с. 20). Згідно актів прийому дитини до Центру соціально-психологічної реабілітації, дітей м. Лиман від 25 лютого 2021 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було прийнято до Центру, у зв`язку з складними життєвими обставинами (а.с. 21-23). На підставі рішення виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області від 18 березня 2021 року № 128 «Про доцільність цілодобового перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у комунальному некомерційному підприємстві «Краматорський будинок дитини «Антошка», малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано на цілодобове перебування на повне державне забезпечення з 01 квітня 2021 року до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» (а.с. 24-25). 04 жовтня 2021 року цим закладом складено акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, у зв`язку з тим, що строк перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в закладі сплинув 01 жовтня 2021 року і батьки не повернули дитину до родини (а.с. 27), про що було надіслано до Служби у справах дітей Покровської міської ради відповідне повідомлення від 04 жовтня 2021 року (а.с. 26) Згідно інформації Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Донецької області від 05 жовтня 2021 року, сім`я [PERSON] перебуває на соціальному супроводі ПМЦСС з 11 січня 2021 року. Службою у справах дітей спільно з іншими зацікавленими службами міста проводилась профілактична робота із [PERSON] та [PERSON] , сім`я відвідувалась за місцем проживання, проводились бесіди про відповідальність батьків за ухилення від виховання дітей. За результатами проведеної роботи спеціалістами служби у справах дітей Покровської міської ради встановлено, що за адресою проживання батьків [PERSON] та Цесаря умови для проживання малолітніх дітей створені частково. Під час відвідувань фахівцями Покровського міського центру соціальних служб сім`ї Цесар за місцем проживання, батьки, [PERSON] та [PERSON] , знаходились в стані алкогольного сп`яніння, у будинку не прибрано, брудно, позитивні надбання, які відмічались протягом деякого часу, втрачені, на контакт з фахівцями центру не йдуть, поради та зауваження не виконують. Незважаючи на проведену профілактичну роботу, [PERSON] та [PERSON] не зробили позитивних висновків, офіційно не працевлаштувались, не пройшли курс лікування від алкогольної залежності та продовжують ухилятися від виконання батьківських обов`язків (а.с. 28). Згідно побутових характеристик [PERSON] та [PERSON] характеризуються з негативної сторони, про дітей не дбають, офіційно не працюють, зловживають алкогольними напоями (а.с. 17, 18) Згідно інформації Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області від 25 серпня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП постановами від 09 грудня 2020 року та 13 лютого 2021 року, [PERSON] , [INFO] , притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП постановою від 13 лютого 2021 року (а.с. 19). Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування у своєму висновку клопоче про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Статті 7, 9, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлюють принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування. Дитина має право не розлучатися з батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципах 4 та 6 проголошено, що дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 ст. 143 СК України передбачено обов`язок матері, яка не перебуває у шлюбі, забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я. За змістом ст. 150 СК України, першочергово батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Як передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Крім того, відповідачі свідомо погодилися на позбавлення їх батьківських прав, про що зазначено в наданих суду заявах. Аналіз вищенаведених доказів в їх сукупності дає суду достатні підстави для висновку про те, що заявлені позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Крім того, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За ч. 2 ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] не звільняє їх від обов`язку утримувати своїх дітей. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції Закону, що діє на час розгляду справи). Перераховувати аліменти слід на особистий рахунок дитини. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Також, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 4540,00 грн за вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру, по 2270,00 грн з кожного, оскільки позивача від сплати судового збору за подання цього позову звільнено. На підставі викладеного та

Outcome: approved