Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до Іванківського районного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2011 року по справі №2-463/2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання двох дітей: [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 40 % заробітку (всіх видів доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 липня 2011 року, до повноліття дітей. Рішенням апеляційного суду Київської області від 30.11.2011 року рішення Іванківського районного суду Київської області змінено, та стягнуто з [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.07.2011 року до повноліття дочки [PERSON] . Зазначив, що дочці [PERSON] виповнилось вісімнадцять років, та на момент звернення до суму вона є повнолітньою та не продовжує навчання. З цих підстав, просить суд зменшити (змінити) розмір аліментів, які продовжують стягуватись за рішенням Іванківського районного суду Київської області від 30.11.2011 року № 22Ц-6403/2011. Рух справи. Ухвалою від 24.09.2021 року відкрито провадження у справ у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.11.2021 року о 10 год. 45 хв. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Розгляд справи призначений на 30.11.2021 року не відбувся у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Ухвалою від 28.12.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в судове засідання на 22.02.2022 року о 11 год. 00 хв. Позиція сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивач зобов`язаний сплачувати мінімум 25 % аліментів на одну дитину відповідного віку, бо це потрібно сплачувати по совісті. Зазначила, що витрачає на лікування дитини, більше ніж позивач сплачує за два місяці. Мотиви суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням норм чинного законодавства, судом установлено наступне. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19 серпня 2011 року по справі №2-463/2011 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Ладижичі, Чорнобильського району, Київської області, пенсіонера, на користь [PERSON] , на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 40 % заробітку (всіх видів доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 липня 2011 року, до повноліття дітей. Допущено негайне виконання рішення суду. Рішенням апеляційного суду Київської області від 30.11.2011 року рішення Іванківського районного суду Київської області від 19.08.2011 року змінено, та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Ладижичі, Чорнобильського району, Київської області, пенсіонера, на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.07.2011 року до повноліття дочки [PERSON] . Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. [PERSON] , народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2002р. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.07.2010р. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . З наданої суду копії посвідчення серії [NUMBER] , убачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Дата видачі 05.08.2013 року. Разом з тим, надано довідку до акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 0386808, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , під час повторного огляду 22.07.2013 року визначено другу групу інвалідності з 01.07.2013 року, причина інвалідності: травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. Інвалідність встановлена довічно. Крім того, суду надано копія посвідчення серії [NUMBER] (категорія 2), відповідно до якої [PERSON] є громадянином евакуйований з зони відчуження. Дата видачі 17.06.1995р. Як убачається з довідки виконкому Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 3326 від 17.06.2021 року [PERSON] , 1981 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №\~264/90-д від 25.06.2021 року, убачається, що [PERSON] перебуває на обліку у головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» інвалідності (МРС) станом на 25.06.2021 року у розмірі 9287,25 грн. Пенсія призначена з 13.12.2004 року. З наданої суду довідки про доходи пенсіонера від 25.06.2021р. № 265/ф-д виданої ГУ НВУ у Київській області, убачається, що [PERSON] , у період з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року отримав пенсію по інвалідності, яка склала 199781,37 грн. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на тому, що він є інвалідом 2 групи, та старша дитина є повнолітньою. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористався своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач є інвалідом другої групи, та донька [PERSON] станом на день подання позовної заяви є повнолітньою, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача, оскільки дитина [PERSON] , на утримання якої судом було стягнуто аліменти досягла повноліття [INFO] , що унеможливлює стягнення аліментів на її утримання відповідно до вимог статті 180 СК України, та суд вважає необхідним змінити розмір, стягнення аліментів, у зв`язку з настанням повноліття дитини.

Outcome: approved