Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на майно, а саме, на земельні частки (пай), площею 2,50 га та площею 2,21 га, що знаходяться на території Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області. 08 жовтня 2003 року на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, згідно якого належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Тристень Рожищенського району Волинської області та все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося він заповів [PERSON] . Позивач вказує, що він є пенсіонером по віку з 2003 року, а тому незалежно від заповіту має право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті батька. Маючи намір оформити спадщину позивач звернувся до Рожищенської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки при огляді родинних відносин виявлено розбіжність в написанні імені спадкодавця, так у свідоцтві про смерть він вказаний як [PERSON] , в свідоцтві про народження позивача - [PERSON] . В державних актах на право приватної власності на землю прізвище та ім`я спадкодавця записано - [PERSON] , а також позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2021 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, як батьком та сином. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року встановлено факт належності державних актів спадкодавцю [PERSON] . Зазначає, що в передбачений законом строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки на протязі тривалого часу проходив лікування. Ще до смерті батька позивач був тяжко хворий та включно до 18 вересня 2005 року не міг самостійно пересуватись навіть за допомогою милиць. На протязі багатьох років він перебуває під постійним наглядом лікарів, а це потребує значних матеріальних витрат. Ураховуючи вищенаведене, просить суд визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 08 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 12 січня 2022 року о 15 год 00 хв. Витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12 січня 2022 року витребувано у Рожищенської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 204/2005, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18 січня 2022 року за заявою представника позивача підготовче засідання відкладено на 14 год 30 хв 08 лютого 2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 08 лютого 2022 року залучено до участі у справі, як співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 08 лютого 2022 року прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 10 год 30 хв 01 березня 2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 01 березня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 30 хв 28 березня 2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява позивача від 03 грудня 2021 року про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 23 березня 2022 року на електронну адресу суду надіслав заяву в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутності, оскільки знаходиться за межами України. Відповідач Доросинівська сільська рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилася, 13 грудня 2021 року на електронну адресу суду надіслали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 березня 2005 року Щуринською сільською радою Рожищенського району Волинської області. З копії Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 096078 та копії Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 096120 встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належать земельна ділянка, площею 2,50 га та земельна ділянка, площею 2, 21 га, які розташовані на території Щуринської сільської ради. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 серпня 2021 року встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2021 року встановлено факт належності правовстановлюючих документів - державних актів на право власності на землю серії РІ № 096078 (земельна ділянка площею 2,50 га) та РІ № 096120 (земельна ділянка площею 2,21 га), що розташовані в с. Тристень на території Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, виданих 08 квітня 2003 року на ім`я « [PERSON] » на підставі рішення Рожищеннської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 100 від 04 квітня 2003 року - [PERSON] . З копії матеріалів спадкової справи № 204 до майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 29 вересня 2005 року встановлено, що 08 жовтня 2003 року на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, згідно якого належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Тристень Рожищенського району Волинської області та все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося він заповів [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом подання 29 вересня 2005 року в Рожищенську державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що стверджується роз`ясненням державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори Волчук Т. М. від 07 травня 2021 № 205/01-16. Позивач, вказуючи на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами права, що містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (ст. 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому відповідна особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 607/24365/19 (провадження № 61-6658св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 552/3281/20 (провадження № 61-5972св21). З матеріалів справи судом встановлено, що на момент відкриття спадщини - 18 березня 2005 року позивач [PERSON] був пенсіонером за віком. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилався на те, що після смерті батька він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки тяжко хворів та включно до 18 вересня 2005 року не міг самостійно пересуватись навіть за допомогою милиць. На протязі багатьох років він перебуває під постійним наглядом лікарів, а це потребує значних матеріальних витрат. Зокрема, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 339095 від 07 квітня 2021 року [PERSON] хворіє з кінця 1980 року, а саме: 18 лютого 1987 року - варикозна хвороба обох нижніх кінцівок; 13 березня 1987 року - варикозна хвороба обох нижніх кінцівок, лівобічна сафенектомія; 25 травня 1989 року - гіпертонічна хвороба 1 ст., вперше виявлена; ЦА з ДГ 11 ст., АГ 11 ст., 2-3 ст. ССР 111 ст. СН 1 ст.; 03 травня 2005 року - ПДОА з ураженням кулькових, колінних суглобів. ФНС 1 ст.; 18 травня 2007 року - виразкова хвороба ДНК; 21 липня 2014 року - ЦА з ДЕ 11 ст., АГ 11 ст. 2-3 ст., ССР 111ст., СН 1 ст.; 30 липня 2015 року - 1ХС: нестабільна стенокардія напруги; гіпертонічний криз; 31 липня 2015 рік, цукровий діабет 11 типу, легка форма; 20 березня 2019 року - ПДОА з ураженням кулькових, колінних суглобів. ФНС 11-111 ст., тромбофлебіт нижніх кінцівок, ХВН 11 ст. ЦД 11 ст. діабетична полінейропатія; 16 - 24 грудня 2019 року - ЛМКЛ діагностичне відділення - ІХС, диф. кардіосклероз, фібриляція передсердь, постійна форма, АГ 11 ст., 2-3 ст., ССР 4 ст. СН 11 А ст., цукровий діабет 11 типу середньої важкості, ХОЗЛ 11 ст., стадія загострення, ЛН 1 ст. облітеруючий атеросклероз судин н/кінцівок. Із виписки № 17768 Волинської обласної клінічної лікарні (відділення судинної хірургії) вбачається діагноз [PERSON] : варикозна хвороба правої ноги, рецедив варикозу на лівій нозі. Двобічна коса пахова кила. Гіаертонічна хвороба 11 ст., гіпертонічне серце ССР (дуже високий). ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН 11 ст. Хронічний обструктивний бронхіт. Згідно Дуплексного сканування судин обох нижніх кінцівок від 02 червня 2018 року вбачаються заключення: оклюзія (хронічний тромбоз) дистальної 1/3 поверхневої стегнової артерії, підколінної артерії, проксимального відділу задньої великогомілкової артерії правої ноги. Аневризма правої підколінної артерії. Атеросклероз артерій обох ніг зі стенозами просвіту та з незначними ознаками гемодинамічних порушень в лівій нозі. Верикозне розширення підшкірних вен обох ніг, стан п/о лівої ноги. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із урахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідачів, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - три місяці після набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved