Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

27.01.2022 по вказаній цивільній справі було винесено рішення суду, в якому призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. 04.02.2022 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про надання позивачем доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення понесених судових витрат на користь [PERSON] з відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у сумі 8850,00 грн. У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача Тимофеєва Ю.А. надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача [PERSON] . Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, будь-яких заперечень щодо фактично сплаченого позивачем розміру гонорару не надав. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, вирішення позову залишив на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання зазначених осіб, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Приписами ст.\~246\~ЦПК України\~визначено,\~що якщо\~сторона з\~поважних причин\~не може\~подати докази,\~що підтверджують\~розмір понесених\~нею судових\~витрат до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі,\~суд за\~заявою такої\~сторони,\~поданою до\~закінчення судових\~дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати\~після ухвалення\~рішення по\~суті позовних\~вимог. Для вирішення\~питання про\~судові витрати\~суд призначає\~судове засідання,\~яке проводиться\~не пізніше\~двадцяти днів\~з дня\~ухвалення рішення\~по суті\~позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження факту понесених судових витрат представником позивача до матеріалів справи було надано копію Договору про надання правової допомоги № 27/03/21 від 27.03.2021, копію Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 27.03.2021 № 27/03/21 від 01.11.2021, копію квитанції № б/н від 03.02.2022, копію звіту про надання правової (правничої) допомоги за договором про надання правової допомоги від 27.03.2021 № 27/03/21 від 03.02.2022 № 5, копії накладних та фіскальних чеків, опис вкладень у цінний лист та копію чеку до нього. Згідно копії квитанції № б/н від 03.02.2022 [PERSON] сплатив на користь [PERSON] 8850,00 грн. Зі звіту про надання правової (правничої) допомоги за договором про надання правової допомоги від 27.03.2021 № 27/03/21 від 03.02.2022 № 5 вбачається, що представник надала наступний перелік послуг, а саме: склала заяву до приватного нотаріуса Бригіди В.О.; ознайомилася з документами та склала позовну заяву; склала заяву про забезпечення позову; склала клопотання про витребування доказів; склала заяву про видачу рішення суду, що набрало законної сили та видачу виконавчого листа; склала заяву про розмір витрат; склала клопотання про поновлення строків на подання заяви про розмір витрат. З матеріалів справи дійсно вбачається, що представник позивача подавала вказані у звіті № 5 процесуальні документи. Зважаючи на вищенаведені норми права, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи вищенаведені обставини та положення ч. 4 ст. 137 щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8850 грн. 00 коп., що підтверджено документально. Заява представника позивача [PERSON] про поновлення строків для подачі позивачем доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, судом не розглядається, оскільки докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подані у межах встановленого ЦПК України строку. Доводи відповідача щодо неспівмірності орієнтованого переліку витрат на правову допомогу, судом до уваги не приймаються, оскільки вони стосуються орієнтовного переліку витрат на правову допомогу, який наведений представником позивача під час подання позовної заяви до суду. З урахуванням викладених вище обставин, суд вважає, що заява представника позивача про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved