Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

28.07.2022р. [PERSON] звернувся з позовною заявою до АТ «Укрсиббанк» (треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Римська А.В., [PERSON] ) про скасування обтяження нерухомого майна (а.с. 1-5). Ухвалою судді від 29.07.2021р. позовну заяву залишено без руху (а.с. 20). Ухвалою судді від 22.11.2021р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 24). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 30.10.2007р. позивач уклав з АКІБ «Укрсиббанк» кредитний договір № 11243598000, на підставі якого отримав у кредит 115300,00 доларів США. На підставі договору купівлі продажу № 17 від 30.10.2007р. позивач придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] за 582 265,00 грн., що еквівалентно 115300,00 доларів США за рахунок кредитних коштів, одержаних за указаним кредитним договором. У якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, укладено договір іпотеки № 11243598000/1, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру іпотек. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2011р. стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСибБанк» у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 11243598000 від 30.10.2007р. 1 158 930,07 грн. 06.04.2021р. на виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 61723859 позивачем сплачено на депозитний рахунок виконавчої служби 1 277 075,07 грн., що слається із суми заборгованості з рішенням суду у розмірі 1 160 750,07 грн. та виконавчого збору у розмірі 116 325,00 грн. 09.04.2021р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі стягненням заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі. Отже, позивачем виконані всі зобов`язання за кредитним договором, що є підставою для зняття обтяження у вигляді іпотеки на квартиру. Проте банк не звернувся до державного реєстратора із заявою про внесення даних до реєстру про припинення обтяження у вигляді іпотеки, ухиляється від зняття іпотеки, тому позивач звернувся до суду. На підставі викладеного, просив: скасувати обтяження щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , у вигляді заборони на нерухоме майно, яке міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження № 5933590, зареєстроване 30.10.2007 року приватним нотаріусом Римською А.В. за № 5933590, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження № 5933590; скасувати обтяження щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , у вигляді іпотеки, яке міститься в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером обтяження №6351596, зареєстроване 28/12/2007 року приватним нотаріусом Римською А.В. та виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження у вигляді іпотеки за реєстраційним номером обтяження № 6351596; компенсувати судові витрати. Сторони і тертя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. 42, 43). При цьому, представник АТ «Укрсиббанк» двічі подавав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 26-29, 33-36, 38), які судом задовольнялися. Однак, в судове засідання, призначене на 06.04.2022р. представник банку не з`явився, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. З огляду на строки розгляду справи, належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 30.10.2007р. між позивачем [PERSON] і АКІБ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір № 11243598000, на підставі якого [PERSON] отримав у кредит 115300,00 доларів США. На підставі договору купівлі продажу № 17 від 30.10.2007р., посвідченого посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Римською А.В. за реєстровим № 6366, позивач придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] за 582 265,00 грн., що еквівалентно 115300,00 доларів США за рахунок кредитних коштів, одержаних за указаним кредитним договором (п. 2.1. договору) (а.с. 7). У якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між [PERSON] і АКІБ «Укрсиббанк» укладено договір іпотеки № 11243598000/1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Римською А.В., про що 28.12.2007р. внесено відповідний запис до Державного реєстру іпотек. Відповідно до Інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 28.12.2007р. зареєстрована іпотека на підставі договору іпотеки від 30.10.2007р. № 11243598000/1, реєстраційний номер обтяження - іпотека 6351596. Також 24.06.2009р. зареєстроване обтяження Дніпропетровською філією ДП «Інформаційний центр» МУЮ - реєстраційний номер обтяження заборони на нерухоме майно 5933590, об`єктом є квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). За даними єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2011р. у справі № 2-5999/2010 за позовом ПАТ «УкрСибБанк» до [PERSON] , [PERSON] стягнуто солідарно з [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» (61005, м. Харків, пров. Московський, 60, ЄДРПОУ 09807750) у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 11243598000 від 30 жовтня 2007 року 1 158 930,07 грн., у рахунок відшкодування судових витрат 1820,00 грн., а разом 1 160 750,07 грн. (а.с. 45). Поставною державного виконавця Новокодацького ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.04.2020р. відкрито виконавче провадження із примусового виконання указаного рішення суду (а.с. 12). На виконання рішення суду 06.04.2021р. двома квитанціями позивачем сплачено на депозитний рахунок виконавчої служби 1 277 075,07 грн., що слається із суми заборгованості з рішенням суду у розмірі 1 160 750,07 грн. та виконавчого збору у розмірі 116 325,00 грн. (а.с. 15, 16). Поставною державного виконавця від 09.04.2021р. знято арешт з усіх рахунків боржника (а.с. 13). Поставною державного виконавця від 09.04.2021р. закінчено виконавче провадження у зв`язку зі стягненням заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі, припинено чинність арешту майна боржника і скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 14). Отже, позивачем виконані всі зобов`язання за кредитним договором. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. ст. 316, 317, 321\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 319\~ЦК України визначає що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно з ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396\~ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно\~\~до\~\~п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов\~\~про\~\~зняття арешту з майна\~може бути пред`явлений власником,\~\~а також особою,\~\~яка володіє\~\~на\~\~підставі закону\~\~чи договору\~\~або\~\~іншій законній\~\~підставі\~\~майном, що\~\~не\~\~належить боржнику (речове право\~\~на\~\~чуже майно). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на момент погашення боргу) іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Отже, законом встановлений обов`язок іпотекодержатель , яким у даному випадку є банк, звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу. 06.04.2021р. позивач (боржник) [PERSON] повністю погасив борг за кредитним договором, який був стягнуто рішенням суду, однак до цього часу банк не звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки. Доказів протилежного відповідач не надав. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус. Згідно зі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, … нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р. нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки наявність зареєстрованої іпотеки і обтяження у вигляді заборони позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач позбавлений змоги реалізувати своє законне право на вільне володіння та розпорядження власністю, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування обтяження у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно, виключення запису про іпотеку. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з АТ «Укрсиббанк» на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved