Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.12.2021 року звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] помер її батько - [PERSON] . До дня смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджені її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 1222981000:04:003:3103, розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 558359 виданого 16 жовтня 2006 року Нікопольською районною державною адміністрацією. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, що належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом він буде мати право, заповів їй - [PERSON] . Вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] або осіб які б претендували на спадщину немає. В передбачений законом шести місячний строк з часу відкриття спадщини, а саме 11 жовтня 2013 року вона звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 496/2013. У зв`язку з тим що за життя батька правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 558359 виданий 16 жовтня 2006 року Нікопольською районною державною адміністрацією, який вона має на руках, був частково знищений (обпалена верхня частина документу з обох сторін), державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміна Т.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2021 року № 2487/02-31 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку. Через вищезазначені обставини, у зв`язку зі знаходженням спадкового майна у вигляді земельної ділянки на території Нікопольського району Дніпропетровської області, вона змушена для оформлення своїх спадкових прав за підсудністю звернутися до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 22.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.16-17). У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.12). В матеріалах справи також наявна заява відповідача, в якій він просить розглядати справу без його участі та позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.87). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача- [PERSON] (а.с.3). До дня смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 1222981000:04:003:3103, розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 558359 виданого 16 жовтня 2006 року Нікопольською районною державною адміністрацією. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, що належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом він буде мати право, заповів їй - [PERSON] (а.с.28 зі звороту). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] або осіб які б претендували на спадщину немає. В передбачений законом шести місячний строк з часу відкриття спадщини, а саме 11 жовтня 2013 року позивач звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 496/2013 (а.с.25). У зв`язку з тим що за життя батька правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 558359 виданий 16 жовтня 2006 року Нікопольською районною державною адміністрацією, був частково знищений, державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміна Т.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2021 року № 2487/02-31 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку (а.с.86). За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 1222981000:04:003:3103, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області у порядку спадкування за заповітом, після смерті - [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного та керучись ч. 1 ст. 392, ст. 1223, ст. 1233, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 128, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

Outcome: approved