Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мамаївської обєднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 077001. Зазначає, що єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] за заповітом є вона, дочка померлої, [PERSON] . Інших спадкоємців передбачених законом немає. Вказує, що 24.07.2006 року [PERSON] було складено заповіт в її користь, який посвідчений секретарем виконкому Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та зареєстровано в реєстрі за №139. Посилається на те, що вона своєчасно прийняла спадщину, а саме поховала померлу та розпорядилася її речами, однак в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за заповітом не може, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Враховуючи вищенаведене просила позов задовольнити та визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання справи, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Мамаївської обєднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.09.2007 року (а.с. 6). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 24.07.2006 року, який зареєстрований в реєстрі за № 139, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я по закону буду мати право, я заповідаю [PERSON] », отже єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки від 11.07.2022 року № 108, виданої виконкомом Мамаївсько сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] , 1964 року народження (а.с.8). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧВ № 077001, виданого 09.02.2004 року на підставі розпорядження Кіцманської РДА №177 від 01.04.2004 року, власником земельної ділянки площею 1,2207 га. кадастровий номер земельної ділянки 7322584000:01:006:0050, розташованої на території Киселівської сільської ради, Кіцманського району Чернівецької області, є [PERSON] (а.с.9). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована на території Киселівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2207 га, кадастровий номер земельної ділянки 7322584000:01:006:0050 станом на 14.02.2022 року складає 59268,92 грн.(а.с.10). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, як передбачено ст.1223 ЦК України та заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документіу на земельну ділянку та у зв`язку із відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права власності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved