Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кулеба І.І. звернулась до суду з позовною заявою до Скалатської об`єднаної територіальної громади, в якій просить визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На день її смерті залишилось спадкове майно, до якого позивач є спадкоємцем за заповітом, проте, при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що залишився після смерті [PERSON] , йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості - просить позов задовольнити. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01.02.2022 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Скалатської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. 12 травня 1998 року [PERSON] в Кривенській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області склала заповіт, відповідно до якого належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серія ТР №0084779, виданого Підволочиською райдержадміністрацією 18 лютого 1997 року і зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №234, заповіла [PERSON] . 16 вересня 2004 року на підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 02 червня 2004 року №344 на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №0400669, згідно якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,33 га розділено на дві земельні ділянки площею 3,2926 га з кадастровим номером 6124684000:01:001:0126, та площею 0,0335 га з кадастровим номером 6124684000:01:002:0126. Згідно з роз`ясненням приватного нотаріуса №104/01-16 від 09.12.2021 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що поданий спадкодавцем документ (державний акт ЯБ №040669 від 16 вересня 2004 року) не відповідає документу вказаному в заповіті (сертифікат ТР №0084779), що є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до довідки Відділу №5 Управління у Тернопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №31-19-0.385-334/307-21 від 13 грудня 2021 року, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0084779, виданий Підволочиською райдержадміністрацією 18 лютого 1997 року і зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №234 на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №040669 від 16 вересня 2004 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,33 га. Таким чином, судом встановлено, що невідповідність документа, вказаного в заповіті (сертифікат ТР №0084779) та правовстановлюючого документа на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2926 га з кадастровим номером 6124684000:01:001:0126, та площею 0,0335 га з кадастровим номером 6124684000:01:002:0126, що знаходяться на території Кривенської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, не дає можливості [PERSON] визнати за собою право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] у позасудовому порядку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 328 ЦК України зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved