Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

До суду надійшла позовна заява акціонергого товариства «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати житлово комунальних послуг в сумі 6510,80 грн. та судові витрати у справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.01.2002 р. позивач здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню. Відповідач отримуючи дані послуги не виконує своїх зобов`язань щодо їх оплати в зв`язку з чим станом на 01.09.2019 виникла заборгованість, яка складає 6510,80 грн. У судове засіданні представник позивача не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, шляхом направлення виклику до суду засобами поштового зв`язку. З огляду на зазначені обставини, суд проводить заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивач акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню, зокрема, відповідачам у справі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 02.06.2015 року між ДТЕК «Добротвірська ТЕС» та відповідачем [PERSON] , був укладений договір С-7/2, про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 21.08.2018р. позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку було надіслано попередження №333, про те, що забогованість [PERSON] , перед ДТЕК Добротвірська ТЕС за надані послуги централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення складає 6510,50 грн. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступних норм та положень закону. Так, відповідно до положень ст. 156 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані сплачувати витрат по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності. Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною 2 ст. 32 вищевказаного Закону встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пункт 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує на обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Як встановлено судом матеріалами цивільної справи відповідач не виконує своїх зобов`язань в зв`язку з чим в нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 01.09.2019 становить 6510,80 грн., що стверджується розрахунком заборгованості по житлово-комунальних послугах по абоненту [PERSON] , адреса [ADDRESS] . Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено невиконання відповідачем, як споживачем послуг, обов`язку щодо оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг, то суд дійшов до висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості. Одночасно,

Outcome: approved