Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на те, що заінтересована особа [PERSON] є її сином. Між ними склались неприязні відносини через зловживання ним спиртними напоями. Разом не проживають, але після вживання спиртних напоїв він постійно приходить до неї за місцем мешкання, піднімає на неї руку, висловлюється нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого викликала декілька разів працівників поліції. Постійні побиття стали підставою розриву родинних відносин, втім він все рівно не залишає її у спокої. 08.04.2021 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ст.. 173-2 КУпАП. 17.02.2022 року він побив її у неї вдома, в результаті чого завдав тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій щоці, шиї, плечах, передпліччях, в області лівого ліктьового суглобу, на четвертому пальці лівої кисті, лівому стегні, гомілках, правій стопі, садна в області лівого колінного суглобу, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, у своїй сукупності та кожен окремо відносяться до легкого ступеня тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 18.02.2022 року та по даному факту відкрито кримінальне провадження. Тому вважає, що є особою, яка зазнала домашнє насильство, та щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильство стосовно неї з боку [PERSON] необхідно до нього застосувати обмежувальний припис у вигляді заборони йому перебувати в місці її проживання та вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявник та її захисник підтримали заяву у повному обсязі та прохали її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. [PERSON] , [INFO] , уродженка смт Магдалинівка, паспорт серія [NUMBER] , виданий 26.10.1998 р. Магдалинівським РВУМВС України в Дніпропетровській області. (а. с. 4) Довідка вих. № 124 від 01.03.2022 р., видана виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області в тім, що [PERSON] [INFO] , зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] (а. с. 9) На [PERSON] 08.04.2021 року винесено постанову Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 ч. 1 КУпАП (а. с. 6-7). Відповідно до справки від 18.02.2022 року виданої КП «Магдалинівська ЦЛ» Магдалинівської СР» Дніпропетровської області [PERSON] поступила в лікарню зі скаргами на біль в лівій половині лицьової частини черепа, лівий ліктьовий суглоб, передпліччя, ліва ягідниця. На шкірі синці та садни на передпліччі в ділянці лівого ліктьового суглобу та інші травми тіла (а.с. 8). Згідно висновку судово-медичного експерта № 89 на підставі заяви потерпілої від 18.02.2022 року в поліклініці КП «Новомосковської ЦР» проведено обстеження [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у виді синців на лівій щоці, шиї, плечах, передпліччях, в області лівого ліктьового суглобу, на четвертому пальці лівої кисті, лівому стегні, гомілках, правій стопі, садна в області лівого колінного суглобу, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, що у своїй сукупності та кожен окремо, відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с. 10). Відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження 18.02.2022 року № 12022046470000026 за заявою [PERSON] по факту отримання тілесних ушкоджень (а.с. 13). Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18. Базовим нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Крім вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила СК України. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до приписів ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином заявниці. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявники відносяться до переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Як зазначено в п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, дійшов до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд доходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п. 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved