Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Волинського обласного управління (далі - Банк) - просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] 15 517,70 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Вимоги обґрунтовано тим, що 26 грудня 2018 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання № 64604504/261218 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання умов Договору та наданих документів Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та надав відповідачу платіжну картку, на яку встановив кредитний ліміт в розмірі 5 000,00 гривень під 38% річних. 22 квітня 2019 року відповідач підписала заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), на підставі якої Банк встановив на її картковий рахунок кредитний ліміт в сумі 9 000,00 гривень. Відповідач, як клієнт Банку, зобов`язалася щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту та сплачувати відсотки за його користування; використати кредит за цільовим призначенням; своєчасно та в повному обсязі його повернути; сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання буд-якого грошового зобов`язання Банк вправі нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення. Через неналежне виконання взятих на себе зобов`язань у відповідача перед Банком станом на 09 грудня 2021 року існує кредитна заборгованість в загальній сумі 15 517,70 гривень, з яких: 13 389,67 гривень - заборгованість за основним боргом (кредитом); 2 078,04 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 8,81 гривень - пені; 28,42 гривень - загальної суми 3% річних; 12,76 гривень - загальної суми втрат від інфляції. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 29 грудня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до інформації з інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером копію ухвали і примірник матеріалів позову відповідач отримала особисто 12 січня 2022 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 29 грудня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 26 грудня 2018 року відповідач [PERSON] як клієнт Банку підписала заяву про приєднання № 64604504/261218 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). У цій заяві вказано, що відповідач беззастережно приєднується до Договору в редакції, розміщеній на Інтернет-сторінці Банку на день підписання заяви, та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я відповідача поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. У заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання, відповідач просила надати їй кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її картковий рахунок № [NUMBER] ; погодилася на наступні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 5000 гривень, максимальний розмір кредиту - 250 000 гривень, строк кредитування - 36 місяців з можливістю подовження на той самий строк. Банк погодив надати відповідачу кредит в сумі 5 000,00 гривень на строк до 31 грудня 2018 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами є фіксованою і складає 38,00 процентів річних. Відповідач зобов`язалась щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена, визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу в порядку та на умовах, передбачених Договором. Меморіальним ордером № 7814835504 від 26 грудня 2018 року стверджено перерахування Банком на відкритий відповідачу картковий рахунок 5 000,00 гривень кредитних коштів. 22 квітня 2019 року відповідач підписала заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), згідно якої просила встановити/збільшити на відкритий їй рахунок № [NUMBER] кредит на суму 5 000,00 гривень. За цією заявою розмір річної процентної ставки за користування кредитом і порядок його погашення є аналогічним, що й за заявою від 26 грудня 2018 року. 23 квітня 2019 року відповідач підписала кредитку заяву № 335881053, у якій просила Банк встановити їй кредитний ліміт в сумі 14 000,00 гривень. 25 квітня 2019 року Банк зарахував на картковий рахунок відповідача 9 000,00 гривень кредитних коштів, що підтверджується меморіальним ордером № 2379795404. Отже, загальна сума наданих Банком відповідачу у користування на споживчі цілі кредитних коштів становить 14 000,00 гривень. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: … 3) сплата неустойки; … У статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено дослідженими доказами, у підписаних заявах сторони домовились про чіткий розмір тіла кредиту, сплату відсотків за його користування, щомісячний термін погашення виниклої заборгованості, а також термін, на який надається кредит. Із наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 09 грудня 2021 року, підтвердженого випискою по картковому рахунку відповідача, встановлено, що всього відповідач використала кредитних коштів в загальній сумі 21 923,43 гривень, з яких погасила 8 533,76 гривень. Отже, заборгованість відповідача перед Банком за тілом кредиту становить 13 389,67 гривень (21 923,43 - 8 533,76). Сума процентів за користування кредитними коштами становить 11 842,78 гривні, з яких відповідач сплатила 9 764,74 гривень. Сума непогашених процентів становить 2 078,04 гривень. У відповідності до положень ст.625 ЦК України Банк нарахував 3% річних за несвоєчасне погашення відповідачем тіла кредиту в сумі 15,29 гривень, несвоєчасне погашення процентів в сумі 13,13 гривень та 12,76 гривень інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом. Наведені складові заборгованості в загальній сумі 15 508,89 гривень відповідають умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства, а тому є доведеними і обґрунтованими, у зв`язку із чим підлягають стягненню з відповідача. Із розрахунку заборгованості також вбачається, що Банком нарахована пеня, яка заявлена до стягнення в сумі 8,81 гривень. Однак підстав для нарахування цієї складової Банком не доведено та судом не встановлено з огляду на таке. У підписаних сторонами заявах не передбачено сплати відповідачем пені, а відтак сторони при підписанні договору не узгоджували відповідальності відповідача за прострочення зобов`язання. Із позовної заяви вбачається, що нарахування пені Банк здійснював у відповідності до умов, визначених у Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який вважав невід`ємною частиною укладеного із відповідачем кредитного договору. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цьому випадку АТ "Ощадбанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Доданий до позову витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять підпису відповідача, тому відсутні підстави вважати, що відповідач ознайомлена з його змістом та що цей Договір є складовою договірних кредитних правовідносин сторін. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17-ц. За таких обставин відсутні підстави вважати, що між сторонами укладений передбачений ст.634 ЦК України договір приєднання, а відтак і погоджена між ними складова у вигляді пені за порушення зобов`язання. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заявленої у позові заборгованості по пені в сумі 8,81 гривень. Таким чином, судом встановлено підстави для часткового задоволення позову, а саме, в частині стягнення з відповідача в користь Банку заборгованості по кредиту в загальній сумі 15 508,89 гривень, до якої входить тіло кредиту, проценти, 3 % річних та втрати від інфляції у зазначеному у позові розмірі. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 99,94 % таких вимог.

Outcome: partial