Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.11.2021 року шлюб з відповідачем розірвано. Малолітня дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладених на нього обов`язків утримувати свою дитину та в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та матеріально забезпечувати дитину, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований в відділенні поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області та отримує стабільний дохід. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчих документах не проводиться, інших дітей, непрацездатних батьків немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Панчук С.М. в судовому засіданні вказав, що [PERSON] позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вислухавши усні пояснення позивача та представника відповідача адвоката Панчука С.М., дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.11.2021 року, що не заперечується сторонами. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Гримайлівською селищною радою Раштівецький старостинський округ Чортківського району Тернопільської області № 30 від 08.02.2022 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає в [ADDRESS] та її сім`я складається: донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає без реєстрації з матір`ю; батько - [PERSON] , [INFO] ; мати - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись в суд з позовною заявою про стягнення аліментів, просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторони не заперечують, що відповідач працює на посаді - начальника сектору групи реагування патрульної поліції відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та має стабільний дохід. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача адвоката Панчука С.М., дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свій батьківський обов`язок утримувати доньку [PERSON] , [INFO] , тому є підстави для задоволення позовних вимог повністю та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: approved