Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідача), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову позивачка покликається на те, зокрема, що спільне життя між ними не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Зазначає, що сторони подружніх стосунків не підтримують, сумісне проживання припинене, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин, їхня сім`я існує формально. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи Позивачка подала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.24). Відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог (а.с.25). Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.05.2009 у виконавчому комітеті Хмільнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] » Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.12.2021 (а.с.16). Відповідно до свідоцтв про народження від 21.12.2021 серії [NUMBER] та від 21.12.2021 серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі(а.с.11,12). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін неповнолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, та проханням визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі - СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу що вбачається з висловленої нею у позовній заяві позиції та у поданій заяві. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи викладене, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю, суд зазначає наступне. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Такий правовий висновок викладений у Постанові Пленуму Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18. Виходячи з фактичних обставин справи та висловлених сторонами позицій (а.с.8), згідно якої у сторін відсутній спір з приводу місця проживання неповнолітній дітей, позов про визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю слід задовольнити. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачкою судового збору у сумі 908 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved