Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.02.2003 Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом №153. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини підтримували до березня 2020 року. Спільне господарство сторони не ведуть, спільними правами та обов`язками як подружжя не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. На підставі ухвали суду від 24.11.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Представник позивача звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та участі позивача, наполягала на задоволенні позовних вимог, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 04.04.2022 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 22.02.2003 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції складено актовий запис №153. Подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved