Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

21.01.2022 року представник ПрАТ «СК «Провідна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 04.04.2018 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим за полісом є транспортний засіб марки «Seat Leon» д.р.н. [NUMBER] . 10.11.2018 року о 09.год.10 хв. в м.Черкаси по проспекту Хіміків відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Seat Leon» під керування відповідача та транспортного засобу марки «Mercedes Benz», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановами Соснівського районного суду м.Черкаси відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Власник пошкодженого транспортного засобу «Mercedes Benz», звернувся до ПрАТ «СГ «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі зібраних документів, позивачем складено страховий акт на суму 37725грн. та здійснено виплату. У зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, то ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача в порядку регресу шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 37725 грн. та судовий збір в розмірі 2481 грн. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 26.01.2022 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 23.02.2022 року представник відповідача - адвокат Василенко О.В. подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду, в якій просив застосувати позовну давність до даних правовідносин, посилаючись на те, що датою останнього платежу по виплаті страхового відшкодування є 16.01.2019р., а тому поданий до відповідача 17.01.2022 року позов про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу поданий позивачем з пропуском позовної давності. Крім того, зазначив, що [PERSON] не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що підтверджується інформацією, наданою Управлінням патрульної поліції в Черкаській області в довідці про ДТП, а навпаки - пройшов огляд і результати показали до 0,2 проміле(тверезий). Інших заяв, клопотань, пояснень по суті справи від учасників справи до суду не надійшло. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 04.04.2018 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим за полісом є транспортний засіб марки «Seat Leon» д.р.н. [NUMBER] . 10.11.2018 року о 09.год.10 хв. в м.Черкаси по проспекту Хіміків відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Seat Leon» під керування відповідача та транспортного засобу марки «Mercedes Benz», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду Черкаської області від 04.02.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постановою Соснівського районного суду Черкаської області від 14.02.2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст.130 КУПАП закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. При цьому в постанові суду зазначено, що [PERSON] керував транспортним засобом марки «Seat Leon» д.р.н. [NUMBER] , в стані наркотичного сп`яніння, і ці обставини при розгляді справи [PERSON] не оспорювалися. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] , який є власником пошкодженого автомобіля «Mercedes Benz», звернувся з заявою до ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування. 11.01.2019 року співробітниками ПрАТ «СК «Провідна» було складено страховий акт №2300246616, відповідно до якого сума страхового відшкодування, завданого власнику транспортного засобу марки «Mercedes Benz», д.н.з [NUMBER] складає 37725 грн. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Провідна» здійснило страхове відшкодування власнику транспортного засобу марки «Mercedes Benz», д.н.з [NUMBER] за пошкодження автомобіля в розмірі 37725 грн., що підтверджується страховим актом №2300246616 від 11.01.2019 року, платіжним дорученням №001974 від 16.01.2019 року та відомістю №ВПТ-000177 від 15.01.2019 року з реєстру масових виплат. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вимог підпункту "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 в редакції Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до постанови Соснівського районного суду Черкаської області від 14.02.2019 року справа №711/9751/18 ( провадження 3/712/34/19) відносно [PERSON] останній керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Таким чином, у позивача після сплати страхового відшкодування правомірно виникла підстава длястягнення суми страхового відшкодування з відповідача. Представник відповідача в заяві від 23.02.2022 року щодо суми відшкодування не заперечував та її розмір не спростовував, а лише зазначив, про те, що сплив строк три роки звернення до суду в зв`язку з чим просив позов залишити без розгляду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки (ст.257 ЦК). Відповідно до ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (стст.11, 599, 1166 ЦК). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за ст.1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку щодо відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст.599 ЦК). Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 5.04.2017 у справі №6-2806цс16. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачено ПрАТ «СК «Провідна» 16.01.2019 року в розмірі 37 725 грн, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з даної дати. Аналогічну правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №200/13392/13-ц Враховуючи, що до суду з цим позовом ПрАТ «СК «Провідна» звернулося 17.01.2022 року (відповідно до штрих-коду на конверті) то позивачем пропущено строк звернення з позовом щодо вимоги про стягнення відшкодування в порядку регресу в сумі 37725 грн, яка була виплачена потерпілій особі 16.01.2019 року. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки строк позовної давності на момент подачі позову до суду сплив і про його застосування було заявлено стороною у спорі, тому, з підстав передбачених ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України, суд відмовляє у позові ПрАТ «СК «Провідна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 37725 грн. Оскільки у задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати понесені позивачем ПрАТ «СК «Провідна» та підтверджені документально, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed