Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит капітал", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який зареєстрований в реєстрі за № 43224 від 18.05.2021 року, яким звернено стягнення за кредитним договором № 314052від 10.08.2020 року, що становить загальну суму 8962 грн., та стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 908 грн. за сплату судового збору та 7443 грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 27 листопада 20221 року на поштову адресу [PERSON] надійшло поштове повідомлення від приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. з якого стало відомо що на підставі постанови приватного виконавця відкрито виконавче провадження №67618382 від 22.11.2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №43224 від 18.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №314052 від 10.08.2020 року укладеного з ТОВ " Є-КЕШ", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги № ЄКК - 30112020 від 30.11.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Кредит -Капітал" на користь якої стягнути заборгованість в сумі 8962 грн. 00 коп. 08.12.2021 року представником позивача було отримано з сайту Міністерства юстиції через доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження документи, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження: електронну копію заяви ТОВ "Фінансова Компанія " Кредит -Капітал" про примусове виконання рішення від 26.08.2021 року, електронну копію кредитного договору №314052 від 10.08.2020 року та електронну копію виконавчого напису від 18.05.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який було обернуто до виконання на підставі поданої відповідачем заяви про примусове виконання виконавчого напису від 26.08.2021 року №20246179/3 на підставі якої було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 8962 грн. на користь ТОВ " Фінансова компанія "Кредит - Капітал". Позивач зазначила, що вона особисто не укладала кредитного договору з ТОВ " Є-КЕШ", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги №ЄКК - 30112020 від 30.11.2020 року є ТОВ "Фінансова Компанія " Кредит -Капітал" та не отримувала жодних коштів від ТОВ " Є-КЕШ" в сумі 4000 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку [PERSON] за період з 10.08.2020 року по 17.08.2020 року, з якого вбачається, що кошти від ТОВ " Є-КЕШ" в сумі 4000 грн. на даний рахунок не поступали. Також, позивач вказує на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог законодавства, а саме: нотаріус не перевірив і ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит -Капітал" не довела безспірність заборгованості, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит -Капітал" не повідомлено нотаріусу, а нотаріусом не враховано спірність та відсутність боргу, виконавчий напис повинен був бути вчинений лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, крім того такий договір між сторонами не укладався. Ухвалою від 14.12.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 27.01.2022 року представник відповідача ТОВ Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" надіслав до суду відзив на позов в якому просить поновити строк та прийняти відзив та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Судом встановлено, що 18.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис №43224 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит капітал" заборгованості за період з 29.11.2020 року по 28.02.2021 року у розмірі 8962 грн. (а.с.17), яка складається: заборгованість за сумою кредиту - 4000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4032 грн.; Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. перебуває виконавче провадження №67618382 від 22.11.2021 року, на підставі виконавчого напису нотаріуса №43224 від 18.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №314052 від 10.08.2020 року укладеного з ТОВ " Є-КЕШ", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги № ЄКК - 30112020 від 30.11.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " Кредит -Капітал" на користь якої стягнути заборгованість в сумі 8962 грн. 00 коп. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчинюється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчинюється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ "Фінансова компанія "Кредит капітал" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Таким чином, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 грн. судового збору. Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 07.12.2021 року ( а.с.37) та копію додатку до договору №1 Акт прийому - передачі виконаних робіт, ( із детальним розрахунком наданих послуг) ( а.с.39), укладений між [PERSON] та адвокатом Терновенко Р.М.., а також копію квитанції до прибуткового касового ордера №50 від 08.12.2021 року з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 7443 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу. З урахуванням вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 7443 гривень.

Outcome: approved