Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 30.06.2021 року ГО «ГТ «Портовик-1» (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості з оплати членських внесків із застосуванням статті 625 ЦК України. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є власником гаражу № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] ГО «ГТ «Портовик-1», та є членом ГО «ГТ «Портовик-1». За 2018-2021 роки не сплачував членські внески, та утворилась заборгованість в розмірі 5 025,00 грн. Тому позивач змушений звернутись до суду та просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь громадської організації «Гаражне товариство «Портовик-1» заборгованість з оплати членських внесків за періодж з 01 квітня 2018 року по 22 червня 2021 року у сумі 5817,29 грн. (з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних - ст. 625 ЦК України; Стягнути з [PERSON] на користь громадської організації «Гаражне товариство «Портовик-1» судовий збір у сумі 2 270,00 грн.. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, зазначив про надуманість вимог, та безпідставність, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 46-48). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов та проводити розгляд справи без його участі (а.с.33). 06.09.2021 року представник відповідача надала до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 39). Представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позов, заперечувала проти задоволення заявлених вимог, просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 46-48). 05.10.2021 року відповідач надав до суду заяву про витребування доказів (а.с. 49-52). 21.10.2021 року відповідач надав до суду заяву про залучення доказів (а.с. 53-54). 21.10.2021 року відповідач надав до суду заяву про допит свідків (а.с. 55-56). 25.10.2021 року відповідач надав до суду заяву про витребування доказів (а.с. 83-84). 23.11.2021 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про вступ у вправу у якості представника відповідача (а.с. 88). 23.11.2021 року відповідач надав до суду заяву про залучення доказів (а.с. 90-91). 23.12.2021 року відповідач надав до суду письмові пояснення по справі (а.с. 105-107). 12.01.2022 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 109). 12.01.2022 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 110-111, 113-114). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 30). Ухвалою суду від 25.10.2021 року заяву про витребування доказів від відповідача - задоволено (а.с. 86). Ухвалою суду від 29.11.2021 року заяву про вступ до справи в якості представника відповідача - задоволено (а.с. 103). Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] становить 5817,29 грн. (а.с. 6-9). Відповідно Статуту позивач зазначає на час укладення статуту мету фактичних витрат за 2018 рік (а.с. 10-16). Згідно протоколу № 5 від 06.07.2019 року вирішено проводити боротьбу з злісними боржниками шляхом звернення до суду (а.с. 17). Відповідно смети витрат на 2019 рік підписано членами правління змінену суму сплати за одиницю гаража (а.с. 18) Згідно протоколу №1 засідання правління ГО «Портовик-1» від 16.02.2020 року розглядались питання про фінансово-господарську діяльність організації, фактичні витрати тощо (а.с. 19-20). Відповідно смети витрат на 2020 рік підписано членами правління змінену суму сплати за одиницю гаража (а.с. 21). Згідно протоколу №1 засідання правління ГО «Портовик-1» від 15.01.2021 року розглядались питання про фінансово-господарську діяльність організації, фактичні витрати тощо (а.с. 22-23). Відповідно претензії від ГО «Портовик -1» звертався до [PERSON] про необхідність сплати заборгованості за користуванні електроенергією та членські внески (а.с. 25). Згідно вимоги до ГО «Портовик-1» керівника [PERSON] від членів ГО «Портовик-1» щодо проведення спільних зборів (а.с. 57-59). Відповідно колективної скарги від 20.08.2021 року члени ГО «Портовик -1» звертались до Іллічівської місцевої прокуратури, міського голови міста Чорноморськ про порушення керівництвом ГО «Портовик-1» нарахування заробітних плат та незаконне проведення зборів без членів об`єднання (а.с. 60-63). Згідно претензії [PERSON] звертався 26.04.2021 року до ГО «Портовик-1» з вимогою про повну калькуляцію розрахунків членських внесків (а.с. 76). Відповідно відповіді на претензію №10 від 12.08.2021 року ГО «Портовик-1» надано роз`яснення та рапорти (а.с. 77-81). Згідно актів, членів ГО «Портовик-1» складених про те, що відсутній на місці головуючий та охоронець, які не виконують сої прямі обов`язки (а.с. 92-100). V. Оцінка Суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку . В частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позивачем були надані відповідачу послуги, але відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги не виконав. Відповідач не довів відсутність боргу, та не надано документу підтверджуючого відсутність боргу, квитанції, тощо. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 5 817,29 грн. є обґрунтованими. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 240 від 29.06.2021 року позивачем було сплачено 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. З цих підстав,

Outcome: approved