Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

Позивач АТ «Кредобанк» пред`явив до суду позов до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №CL-218163 від 06 вересня 2019 року у розмірі 90714,69 гривень, з яких: 73756,93 гривень - борг по тілу кредиту, 16957,76 гривень - борг по процентах, а також стягнути із відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13% від ціни позову та фіксовану суму у розмірі 1400 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 06 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-218163, за умовами якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку погашення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. У разі невиконання Позичальником зобов`язань згідно з Кредитним договором Позичальник сплачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у Кредитному договорі. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник не своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22 вересня 2021 року у неї наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 90714,69 гривень, в тому числі: 73756,93 гривень - борг по тілу кредиту, 16957,76 гривень - борг по процентах. За вказаних обставин просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позовну заяву відповідачка [PERSON] до суду не подавала. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, у прохальній частині позовної заяви зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не висловив заперечень проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 06 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-218163, за умовами пункту 2.1. якого Банк надав позичальниці [PERSON] кредит у сумі 200 000 гривень. Відповідно до п.1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Згідно п. 2.3. Договору строк кредитування становить 24 місяці, терміном до 03 вересня 2021 року. Згідно з п.6.3 Договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п.6.2 Договору). Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 24 щомісячних платежів по 11757 гривень, щомісячно кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 24 місяців з дати укладання кредитного договору (п. 6.2 Договору). Пунктом 4.1 договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою, визначеною п. 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору (п. 4.2 Договору). Відповідно до п. 4.3 договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 кредитного договору. Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 41,19% річних. Пунктом 6.1 договору передбачено, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 7.1 договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Згідно викладених у позові обставин, відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. Як убачається із матеріалів вказаної цивільної справи, 29 вересня 2021 року Акціонерним товариством «Кредобанк» направлялася на адресу відповідачки [PERSON] досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань за №27-29092021-МВП-24, якою повідомлено відповідачку про необхідність погасити заборгованість за кредитним договором CL-218163 від 06 вересня 2019 року, яка станом на 22 вересня 2021 року становила 88933,1 гривень, протягом 30 календарних днів з моменту отримання вказаної досудової вимоги. Однак, вказана вимога залишилась без виконання відповідачкою. Згідно долученого позивачем розрахунку заборгованості за договором кредиту CL-218163 від 06 вересня 2019 року станом на 04 жовтня 2021 року у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 90714,69 гривень, з яких: 73756,93 гривень - борг по тілу кредиту, 16957,76 гривень - борг по процентах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачкою [PERSON] не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до переконання про наявність визначених законом підстав для стягнення із відповідачки [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL-218163 від 06 вересня 2019 року у розмірі 90714,69 гривень, з яких: 73756,93 гривень - борг по тілу кредиту, 16957,76 гривень - борг по процентах. Щодо вимог про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13% від ціни позову та фіксовану суму у розмірі 1400 гривень, суд зазначає наступне. Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. 01 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Аксіліум» в особі керуючого партнера Мужика Назара (Виконавець) укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами пункту 1.1. якого Виконавець бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього Договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього Договору. Відповідно до пунктів 4.4.1. та 4.4.2. Договору про надання правової допомоги в залежності від етапів роботи (позасудове стягнення/ судова процедура/ виконання судового рішення/ процедура банкрутства), на якій відбулося погашення заборгованості кожного із боржників розмір гонорару виконавця визначається у відсотках від суми погашення у наступному розмірі: позасудове стягнення - 15%, судова процедура - 13%, виконання судового рішення - 11%, процедура банкрутства - 10%. Додатково до сум, вказаних у пункті 4.4.1. цього Договору Клієнт сплачує гонорар у фіксованих сумах за наступні дії: за підготовку та подання до суду позовної заяви - 400 гривень, за представництво у судовому процесі суду першої інстанції (весь процес) - 500 гривень, за отримання рішення суду - 500 гривень, за подання апеляційної скарги - 400 гривень, за подання касаційної скарги - 400 гривень. У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Проте, окрім копії Договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту оплати за надану правничу допомогу, зокрема: документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанцій до прибуткового касового ордера, платіжних доручень з відміткою банку або іншого банківського документа, касових чеків, тощо. Також, представником позивача не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.). Крім цього, суд бере до уваги ту обставину, що представник позивача не приймав участі у судових засіданнях з розгляду вказаної цивільної справи. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що із відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ «Кредобанк» слід стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 400 гривень, які передбачені у п. 4.4.2. Договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року, як витрати за підготовку та подання до суду позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору у розмірі 2270 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial