Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

18.10.2021 року позивач ( далі - позивач, КБ) звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що відповідач, з метою отримання банківських послуг, звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 20.07.2010 року, і при підписанні Анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг», « Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в КБ, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. КБ свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов Договору. Відповідач належним чином умови Договору не виконував, у зв`язку з чим станом на 14.09.2021 року має заборгованість перед КБ у сумі 11 556, 75 грн, з яких: 9 921, 58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 635, 17 грн - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач посить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 2 270, 00 грн судового збору. 23.10.2021 року на запит суду від 18.10.2021 року ( ас 72) надійшла відповідь від уповноваженої особи про місце реєстрації відповідача ( ас 73), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 23.10.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін, призначено розгляд справи по суті. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 23.12.2021 року заяву [PERSON] задоволено та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін. Розгляд справи відкладено на 25.01.2022 року, 07.02.2022 року, 09.03.2022 року, 31.03.2022 року за клопотанням відповідача та його представника. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча позивач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронних листів ( ас 161, 162). До позовної заяви було додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача і ухвалення заочного рішення ( ас 66). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися з невідомих суду, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 163, 164, 165). 31.03.2022 року представник відповідача в телефонному режимі повідомила суд, що вона забула про розгляд справи у судовому засіданні 31.03.2022 року. 08.02.2022 року представник відповідача подала суду Відзив на позовну заяву, згідно якого заборгованість відповідача за тілом кредиту за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.07.2010 року становить 7 298, 01 гривень, оскільки з банківського рахунку в АТ КБ « Приватбанк», на який відповідач отримував пенсійну виплату, були автоматично списані кошти для погашення заборгованості ( ас 129 -130). Враховуючи вищенаведене, суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності учасників справи, згідно частини 1статті 223, частини 1 статті 279 ЦПК України У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що згідно Заяви б/н відповідача від 20.07.2010 року, що містить його паспортні дані, позивач оформив і видав, а відповідач отримав платіжну кредитну картку « Універсальна», бажана сума кредитного ліміта - 3 000 грн, базова відсоткова ставка - 3, 0% в місяць з розрахунку 360 днів у році; строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості - щомісячні платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості. Дані обставини підтверджуються заявою № б/н від 20.07.2010 року ( ас 16), довідкою про умови кредитування від 20.07.2010 року ( ас 17), паспортом відповідача ( ас 48-50). У судовому засіданні встановлено, що за період з 20.07.2010 року по 14.09.2021 року відповідач здійснив витрати з вищезазначеної кредитної картки, яка була пролонгована до 31.07.2025 року включно, без вчасного та належного погашення заборгованості, у зв`язку з чим за вказаний період виникла заборгованість на загальну суму 11 556, 75 грн, з яких: 9 921, 58 грн - заборгованість за тілом ( простроченим тілом) кредиту; 1 635, 17 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що з банківського рахунку в АТ КБ «Приватбанк», на який відповідач отримував пенсійну виплату, в період з 12.10.2021 року по 13.12.2021 року були автоматично списані кошти на загальну суму 4 258, 74 грн для погашення кредитної заборгованості. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором б/н від 20.07.2010 року ( ас 5-13), випискою за договором б/н від 20.07.2010 року за період з 20.07.2010 року по 17.09.2021 року ( ас 57-65), випискою за договором б/н від 20.07.2010 року за період з 12.10.2021 року по 13.12.2021 року ( ас 134-137) . Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з приписами статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, а також враховуючи автоматичне списання частини коштів позивачем з пенсійного рахунку відповідача на погашення кредитної заборгованості і визнання відповідачем своєї заборгованості саме за тілом кредиту на суму 7 298, 01 грн, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ КБ « Приватбанк» є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість, яка виникла у нього відповідно до підписаної Заяви № б/н від 20.07.2010 року, в сумі: 7 298, 01 грн заборгованості за тілом ( простроченим тілом) кредиту; 1 635, 17 грн - заборгованість за простроченими відсотками, а всього - 8 933, 18 гривень. Крім того, згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1 770, 60 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial