Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

02 грудня 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 липня 2011 року в розмірі 11277 гривень 76 коп. та судові витрати по справі в розмірі 2270 гривень 00 коп., посилаючись на те, що 08 липня 2011 року між позивачем і відповідачем була підписана Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 08 липня 2011 року, згідно якої [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який потім збільшився до 13000 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довідкою про видані картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно зазначеної норми ЦК договором приєднання є договір, умови якою встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Уклавши з АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18 жовтня 2021 року становить 11277 гривень 76 коп. Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідачка порушила законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. не з`явився, але подав клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі, а також зазначено, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на 21 березня 2022 року повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачці було надіслано за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно довідки Відділу «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області за № 06-28/412 від 09.12.2021 вбачається, що місце проживання відповідачки [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 89). Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресовані відповідачці повістки про виклик до суду повернуті на адресу суду із відміткою працівника поштового зв`язку про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслала відзив на позовну заяву. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08 липня 2011 року між АТ комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання позичальником анкети - заяви № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно якого останній було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який потім збільшився до 13000,00 гривень. У анкеті-заяві від 08 липня 2011 року, яка особисто підписана відповідачкою та позивачем вказано, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Також вказано, що позичальник ознайомилася і згідна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які було надано для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а.с. 50). До анкети-заяви банк додав Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», які розміщені на сайті http://privatbank.ua/terms/ та довідку про основні умови кредитування, яка особисто підписана відповідачкою [PERSON] 08 липня 2011 року (а.с. 51. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідачка [PERSON] станом на 18 жовтня 2021 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 11277 гривень 76 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 8988,23 грн., в т.ч.: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8988,23 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 2289,53 грн. (а.с. 30-33). До позовної заяви банк також долучив довідку АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] та довідку про видані кредитні картки (а.с. 48, 49). Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема прострочені відсотки за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування посилається на підписану сторонами анкету - заяву № б/н від 08 липня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, довідку про умови кредитування за договором, підписану відповідачкою [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що у доданій до заяви-анкети інформації (довідки) про основні умови кредитування, яка особисто підписана відповідачкою [PERSON] 08 липня 2011 року, сторонами було погоджено базову процентну ставку по кредитному ліміту на момент підписання договору - 3,0 % в місяць із розрахунку 360 днів у році. Погашення заборгованості по кредитному ліміту проводиться щомісячними платежами в розмірі 7 % від загальної суми заборгованості. Строк дії картки - 2 роки. (а.с. 51). При цьому, з наданої позивачем до суду довідки вбачається, що [PERSON] були видані кредитні карти, остання 03.12.2018 з терміном дії до 11/22 (а.с. 49). З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 08.07.2011 банк застосовував процентну ставку на залишок заборгованості за користування кредитними коштами протягом усього періоду кредитування та станом на 18.10.2021 у розмірах, визначених договором від 08.07.2011 (а.с. 30-33). Дослідивши надані позивачем докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності та враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] суми заборгованості в розмірі 11277 гривень 76 коп., яка складається з непогашеного тіла кредиту та заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог банку, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved