Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] уклали Договір позики № 3182605633-17977 «Проста позика». Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Згідно з умовами даного договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 1700,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, термін користування кредитом 15 діб з датою повернення 13.11.2020 (включно). Сторони погодили, що за користування кредитом встановлена плата в розмірі 1,95 % за кожен день, яка має сплачуватись згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики. Однак [PERSON] не виконує умови договору позики, що призвело до виникнення заборгованості. 23.06.2020 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги № 23-06/20 відповідно до якого право грошової вимоги за договором позики № 3182605633-17977 від 29.10.2020 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики станом на 23.12.2021 у сумі 15405,84 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.02.2022 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, при зверненні до суду з даним позовом, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина перша ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 29.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики № 3182605633-17977 «Проста позика» в електронній формі шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 9-18). Згідно з п.п. 2.2, 2.3 Договору позики кредит надається в загальному розмірі 1700,00 грн. Строк користування кредитними коштами складає 15 діб та починається з 29.10.2020 та закінчується 13.11.2020 (включно). Пунктом 2.5 вказаного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (Додаток № 1). Відповідно до даного Графіку розрахунків [PERSON] зобов`язався здійснити повернення суми кредиту та проценти за користування кредитом одноразовим платежем в розмірі 2195 грн. 13.11.2020 шляхом зарахування власних грошових коштів на рахунок товариства не пізніше 13.11.2020. Процентна ставка за користування кредитом становить 1,95 % за кожен день користування кредитним коштами (а.с 18-19). Згідно п. 9.4. плата за користування кредитом встановлена з розрахунку 702,00 проценти річних. Пунктом 9.7 Договору позики сторони домовились, що після закінчення строку дії цього Договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у розмірі передбаченому п.п. 9.4. цього договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Вказаний договір укладений в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних (п. 9.2 Договору). Відповідно до п. 6.9. Договору позичальник підтверджує, що належним чином і в повному обсязі ознайомлений та йому зрозумілі як положення цього Договору так і Правила кредитування. Пунктом 4.2.7 даного Договору передбачено, що товариство має право відступити у будь-який спосіб (цесія, факторинг) права вимоги за цим договором будь-якій третій особі без додаткового повідомлення про це позичальника. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, 23.06.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» Договір відступлення прав вимоги № 23-06/20 за умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за договорами позики вказаними у Реєстрах Боржників (Додаток № 1 до Договору), укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості) (а.с. 30-37). Згідно з Додатком № 2 до Договору відступлення прав вимоги № 23-06/20 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 06.04.2021 відповідно до якого кредитор передав, а Новий кредитор прийняв Реєстр Боржників від 06.04.2021 (а.с. 39). Відповідно до вказаного Реєстру Боржників від 06.04.2021 до Договору відступлення прав вимоги № 23-06/20, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги в тому числі і за Договором № 3182605633-17977, боржником за яким є [PERSON] (а.с. 40-44). Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «Вердикт Капітал» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору № 3182605633-1797 від 29.10.2020 і саме йому належить право вимоги до [PERSON] . З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 23.12.2021 виникла заборгованість в розмірі 15405,84 грн., яка складається: з загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1700,00 грн.; заборгованості за відсотками згідно акційної відсоткової ставки в розмірі 495,00 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими відповідно до п. 9.7 кредитного договору в розмірі 15405,84 грн. (а.с. 24, 25-27). Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі договору від 29.10.2020 отримав кредит в розмірі 1700,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 1,95 % за один день користування кредитом та річною відсотковою ставкою в розмірі 702,00 %, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн., що підтверджені копіями договору про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021, заявки на надання юридичної допомоги № 49 від 27.09.2021, витягу з акту про надання юридичної допомоги від 30.09.2021, платіжного доручення № 0307390000 від 02.12.2021 (а.с. 59-62, 66,67,68), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved