Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 18 листопада 2011 року між ним і відповідачкою [PERSON] в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, запис № 874, посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Між ним і відповідачкою втрачено почуття взаємної любові та поваги. Подальше спільне сімейне життя вважає неможливим. На час подання позовної заяви протягом останніх восьми місяців разом не проживають. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав та просив розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явився, також надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій проти задоволення позову не заперечувала. При цьому в своїй заявах сторони зазначили, що проживають окремо з квітня 2021 року. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено,\~що\~18\~листопада 2011\~року в\~Індустріальному відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Дніпропетровського\~міського управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~був\~зареєстрований шлюб\~між\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 874 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У квітні 2021 році сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.\~\~ Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема фактичне припинення ними шлюбних відносин, обоюдне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що в своїй заяві відповідачка просить залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу слід залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини 1\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. При цьому статтею 142 ЦПК України\~встановлений порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. Так, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1\~ст. 142 ЦПК України). Аналогічні положення містяться й у ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. З огляду на те, що відповідачкою до початку розгляду справи по суті була подана письмова заява про визнання позову, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн., повернувши позивачу з Державного бюджету іншу частину судового збору в розмірі 454 грн.

Outcome: approved