Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, у якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований за № 17688, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вчинення виконавчого напису та звернення його до примусового виконання є неправомірним у зв`язку із вчиненням виконавчого напису на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим та нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню. Крім того, він не підписував жодного кредитного договору з ТзОВ «Інстафінанс», кредитних кошті не отримував. У строк встановлений судом представник відповідача відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича на виконання ухвали суду надійш9ли належним чином завірені копії виконавчого напису, а також документи на підставі яких його було вчинено. Приватний нотаріус просив розгляд справи здійснювати без його участі та винести рішення згідно чинного законодавства. Пояснень третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича щодо позову відповідно до ст. 181 ЦПК України суду не надано. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив, просив позов задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильовича у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Приватний нотаріус просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 14 листопада 2020 року між [PERSON] та товариством\~ з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» укладено договір позики № ID6330021. Спеціальні умови договору позики були створені на основі Заяви позичальника, яка була подана через Особистий кабінет на порталі та відповідно до оцінки кредитоспроможності позичальника на власний розсуд позикодавця. Договір був підписаний за допомогою електронно-цифрового підпису. Сума позики склала 500 грн. на строк 7 днів, пеня передбачена в розмірі 1,5%. Також 14 листопада 2021 року було підписано спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № ID6330021. Спеціальні умови короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № ID6330021 були створені на основі Заяви позичальника, яка була подана через Особистий кабінет на порталі та відповідно до оцінки кредитоспроможності позичальника на власний розсуд позикодавця. Договір був підписаний за допомогою електронно-цифрового підпису. Ліміт кредитної лінії встановлено 5200 грн., сума кредиту 4700 грн., процентна ставка 1,82%. 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 17688, про стягнення із [PERSON] в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» грошових коштів в сумі 5799 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5200 гривень; прострочена заборгованість за процентами 599 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 650 гривень, яку пропоновано стягнути з боржника. Загальна сума стягнення за виконавчим написом складає 6 449 гривень. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 22 листопада 2020 року по 18 травня 2021 року. 14 вересня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким Володимиром Васильовичем за заявою представника відповідача було відкрито виконавче провадження № 66812330 про примусове виконання виконавчого напису. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. У даному випадку на підтвердження факту безспірності заборгованості представником товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» нотаріусу надано виписку з рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором. Однак даний документ не містить інформації про дати та розміри погашення боржником боргу за кредитом, періодів нарахування заборгованості.\~\~\~ Фактично дана виписка є довідкою про заборгованість, з якої можливо встановити тільки розмір заборгованості та її складові. Таким чином із наданих суду документів не встановлено що за період стягнення заборгованості, борг [PERSON] по кредитному договору становив саме ту суму, яка запропонована нотаріусом до стягнення у виконавчому написі. Тому виконавчий напис слід визнати такими, що не підлягає виконанню. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому понесені позивачем витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908 гривень, судового збору за подання заяви про забезпечення в розмірі 454 гривні, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 15, 16, 524, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved