Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по Ѕ частки кожному житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті прийняли позивачі: його дружина [PERSON] та син [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просять визнати ними право власності по Ѕ частки кожному житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Просять судові витрати залишити за ними. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися. Їхній представник - адвокат Талашко І.М. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнають. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 683/2021, заведеної після смерті [PERSON] встановлені наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.9). Спадкодавець проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] із ним проживали його дружина позивачка [PERSON] та син позивач [PERSON] , невістка та онуки (а.с.10). Позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги. Оскільки являються спадкодавцю дружиною та сином (а.с.5, 8). Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли у встановлені законом строки шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. Таким чином судом встановлено, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів. Про що нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.16). Витягом з погосподарської книги №2 по с.Сереховичі 2016-2023 роки (а.11) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позивачами виготовлено Технічний паспорт будинку садибного типу по [ADDRESS] (а.с.12-15). Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] . Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом у заявлених частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , що залишилися після смерті [PERSON] . Клопотання позивачів про залишення судових витрат за ними підлягає до задоволення.

Outcome: approved