Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

18 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Радковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області від 13 вересня 2002 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого увійшло домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , побудоване у 1972 року та право власності на яке було оформлено на ім`я голови двору [PERSON] відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області 07.02.1990 року. 27 січня 2022 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав за законом. Однак, відповіддю на звернення від 27.01.2022 року №131/02-14 державним нотаріусом було відмовлено в оформлені її спадкових прав за законом на спадкове майно. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі. В підготовче судове засідання позивач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, протее подав до суду заяву якою просив розглядати справу без її участі та позовні вимоги підтримає. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, проте 04.04.2022 року направила до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримує в повному обсязі. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід заводоволити з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Радковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області від 13 вересня 2002 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого увійшло домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , побудоване у 1972 року та право власності на яке було оформлено на ім`я голови двору [PERSON] відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області 07.02.1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членiв, кожен з яких мав рiвну частку у цьому будинку (по 1/3 частці). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується комією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 березня 1993 року. Після її смерті спадщина вiдкрилася на 1/3 частку домоволодіння, на яку мали право в порядку спадкування її чоловік [PERSON] та позивач, як її дочка, по 1/6 частцi домоволодіння кожний (1/3:2). [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщина вiдкрилась на 1/2 частку домоволодіння (1/3 частка, яка належала йому як члену колгоспного двору + 1/6 частка, яка належала в порядку спадкування). Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину i має право на спадкування, так як є його дочкою. Вiдповiдно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом i за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змiнено заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рiвних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цього слідує, що позивач маю право в порядку спадкування після смерті її мами [PERSON] та батька [PERSON] на 3/4 частки домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] . Крім того вона, як член колгоспного двору, має право на 1/3 частку зазначеного домоволодіння. Зазначенні обставини підтверджуються Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, виданим виконкомом Старокостянтинівськоi районної ради 07.02.1990 року; повідомленнями старости Радковецького старостинського округу від 14.02.2022 за № 30-18/18, 30-18/19 про склад сім`ї [PERSON] , [PERSON] на день смертi; технiчним паспортом на будинок; довідкою старости Радковецького старостинського округу від 04.01.2022 за N 2/30-18/22 про склад колгоспного двору; свідоцтвом про смерть [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] ; свідоцтвом про право на спадщину, виданим Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 22.08.2013 року на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] ; довiдкою виданою Старокостянттинівським мiським БТІ вiд 01.12.2021 року за № 721; повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 27.01.2022 року за № 131/02-14, спадковою справою №41/2013. Вiдповiдно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі про право на спадщину свідоцтва про вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями 120-127 ЦК Української РСР 1963 року. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що при вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, судам належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved