Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, який був уточнений згідно заяви від 23.02.2022 року (а.с. 84-86) до відповідача в якому просить припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2019 року та до повноліття дитини, які стягуються на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2019 року, а також звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 8854,16 грн. у період з 01.07.2021 року по 10.10.2021 року, яка була нарахована позивачу на підставі судового наказу №496/1589/19 та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 11.10.2021 року і до досягнення повноліття [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивував тим, що за судовим наказом Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2019 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З червня 2021 року син проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Тому позивач вважає, що виплата ним аліментів на користь відповідача на утримання сина павина бути припинена, та звільнити від сплати заборгованості по аліментам. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач та його представник не з`явилися, але від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 92). Відповідач до судового засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило. Представник третьої особи Благовіщенського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) до судового засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та вирішення питання залишив на розсуд суду (а.с. 41). Допитаний раніше у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що проживає з батьком [PERSON] з кінця червня 2021 року та навчається в Гайворонському професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання з 01.09.2021 року, з матір`ю не спілкується, вона його не утримує та матеріально не допомагає. Відповідно до\~ч.1\~ст.131\~ЦПК України,\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3 ст. 128 ЦПК України (а.с.\~59,\~74,\~75,\~80), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного\~шлюбу у\~сторін є\~неповнолітній син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] \~виданим повторно\~від 15.11.2019\~року (а.с.\~7). Згідно судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8). На виконання вказаного судового наказу, 04.03.2020 року начальником відділу Благовіщенського районного ВДВС було прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження (а.с. 9). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, складеної державним виконавцем Гончарук Д.О., станом на 01.02.2022 року [PERSON] нарахована заборгованість у розмірі 24097,70 грн. (а.с. 89). Відповідно до довідки Благовіщенської міської ради Кіровоградської області від 05.07.2021 року, зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05.07.2021 року (а.с. 14). Згідно довідок виконавчого комітету Благовіщенської міської ради Кіровоградської області №1835, 1836 від 30.09.2021 року, вбачається, що позивач зареєстрований в [ADDRESS] , його сім`я складається: син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності зі ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом\~ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм\~Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 05.07.2021 року неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перестав проживати з матір`ю, а став проживати з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Відповідно до ч. 2 ст.197\~СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач просив звільнити його від сплати заборгованості за аліменти яка утворилася за період з 01 липня 2021 року по 10 жовтня 2021 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів. Крім того, з огляду на те, що дитина мешкає з батьком з липня 2021 року, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.07.20121 року по 20 жовтня 2021 року (дата звернення до суду). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 11.10.2021 року і до досягнення повноліття [PERSON] . На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181\~СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що дитина проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст.79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved