Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що чинним законодавством з метою покращення захисту економічних прав дітей збільшено мінімальний розмір аліментів з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також вказує на те, що потреби їхніх доньок значно зросли. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 06.06.2017 (а.с.8). У шлюбі в них народилися донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.06.2017 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 11.05.2017 до повноліття дитини (а.с.7). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 17 вказаної постанови зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Тобто суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів (постанова Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17). Також Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення (постанова Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №632/580/17). Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed