Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І.Я., звернулася в суд із заявою у якій просила встановити факт належності її бабі [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №001122, виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви заявник вказала, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну останній земельну ділянку площею 1,12 га, яка розташована на території Носівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй усе своє майно. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Звернувшись до державного нотаріуса, останнім було виявлено наявність розбіжностей у свідоцтві про смерть спадкодавця та у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №001122, зокрема у свідоцтві про смерть по батькові спадкодавця вказано « [PERSON] », а у Державному акті « [PERSON] ». Зазначила, що факт належності [PERSON] зазначено земельної ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №001122 підтверджується договорами оренди земельної ділянки, які були укладені орендодавцем [PERSON] . Встановлення факту належності [PERSON] вказаного Державного акту необхідне їй для можливості оформлення спадщини за заповітом після смерті останньої у нотконторі. Посилаючись на наведене, просила заяву задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. В судове засіданні заявник не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо представник заявника - адвокат Андрусенко І.Я. подав заяву про розгляд справи без його та заявника участі. Представник Пігаєцької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішення даної справи покладається на думку суду. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] (матір заявника), батьками якої зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 травня 1960 року. 10 лютого 1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 лютого 1979 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 вересня 1980 року. 28 вересня 2002 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23 вересня 2002 року. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №001122, виданого 24 липня 2006 року на ім`я [PERSON] вбачається, що остання є власником земельної ділянки площею 1,12 га, кадастровий номер 6124885800010010205, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Носівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №282658338 від 03 листопада 2021 року, земельна ділянка площею 1,12 га, кадастровий номер 6124885800:01:001:0205, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Носівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області належить на праві приватної власності [PERSON] . Як вбачається з договору оренди землі від 01 липня 2018 року, укладеного між орендарем ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» та орендодавцем [PERSON] , остання передала в оренду земельну ділянку площею 1,12 га, кадастровий номер 6124885800010010205, яка розташована на території Носівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. З паспорту серії [NUMBER] від 29 червня 1999 року, виданого Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області та картки фізичної особи - платника податків про одержання ідентифікаційного номера вбачається, що останні видані на ім`я [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповітом, посвідчений 21 червня 2013 року секретарем Носівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Моравською В.М., згідно з яким заповіла все своє майно [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 квітня 2021 року, виданим Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 16 вересня 2021 року Підгаєцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справі за №190 за 2021 рік після смерті [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи за №190 за 2021 рік, 11 серпня 2021 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] , яка є дочкою померлої [PERSON] , подала в нотаріальну контору заяву про відмову від належної їй обов`язкової частки у спадщині. Як слідує з листа Підгаєцької державної нотаріальної контори за №640/01-16 від 03 листопада 2021 року, у поданих [PERSON] документах щодо спадкування після смерті [PERSON] встановлено розбіжності у по батькові спадкодавця, зокрема у свідоцтві про смерть останньої по батькові зазначено « [PERSON] », а у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №001122 - « [PERSON] ». Через вказані розбіжності видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не є можливим. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. При цьому, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати й спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав, про що зазначено в аналізі Верховного Суду України «Про практику про встановлення юридичних фактів» від 19.06.2013 року. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Інші спадкоємці спадщину не приймали. В судовому засіданні встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що під час видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №001122, по батькові баби заявника вказано « [PERSON] ». Однак, у свідоцтві про смерть та іншим документах, що посвідчують особу спадкодавця по батькові зазначено « [PERSON] ». Вищевказані розбіжності у документах, зокрема у свідоцтві про смерть баби заявника та Державному акті на право власності на земельну ділянку щодо зазначення по батькові спадкодавця, позбавляють можливості заявника, як спадкоємця реалізувати право на оформлення спадкових прав після смерті баби [PERSON] у нотаріальній конторі та іншого способу усунення вказаних недоліків немає. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №001122 від 24 липня 2006 року, виданого на ім`я [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved