Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 65352 гривень, моральної шкоди в розмірі 10000 гривень та судових витрат в розмірі 908 гривень судового збору та витрат на проведення експертизи в розмірі 5000 гривень. Позов вмотивований тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 19.04.2021 року його дружина [PERSON] звернулась до КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» із скаргою на прорив опалення на горищі будинку, що спричинило затоплення квартири позивача. Вказує, що представник КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Срібна А.С. відмовилась складати акт про затоплення. За участю сусідів було складено акт про те, що 19.04.2021 р. відбулось залиття квартири позивача. Розмір матеріальної шкоди встановлено висновком експертно-будівельно-технічного дослідження від 11.05.2021 року, виданого судовим експертом Максимчиним А.Д. Свідоцтво №5-21/П від 18.02.2021 року. Вказав, що в досудовому порядку звертався до КП «Управляюча компанія «Комфортний дім», відповідач відмовився відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Вказує, що безпосередньо на офіційному сайті відповідача КП Управляюча компанія «Комфортний дім» було опубліковано оголошення, відповідно до якого 19.04.2021 на підставі скарги представника власника квартири [ADDRESS] представником\~ ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» виконувались роботи по ліквідації прориву мереж центрального опалення, що відбулось поза межами квартири. Зазначає, що внаслідок бездіяльності відповідачів йому завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок залиття квартири на стінах та стелі житлового приміщення почався ріст грибку та плісняви, що спричинило розлад нормального життя, нервовою напругою та переживаннями, в зв`язку з необхідністю проведення відновлювального ремонту квартири. В зв`язку з незадовільним технічним обслуговуванням внутрішньо будинкових систем опалення обслуговуючою компанією та постачальником послуги завдану шкоду просив стягнути солідарно з відповідачів. Представником відповідача ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» подано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач позов не визнає. У відзиві зазначив, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні зобов`язання, ДМП «ІФТКЕ» не брало на себе жодних зобов`язань щодо обслуговування мереж централізованого опалення. Згідно переліку послуг, що надаються КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» для буд. № 9 по вул. Привокзальна, ДМП «ІФТКЕ» надає лише послуги з аварійного обслуговування мереж, а не їх утримання, відповідачем було невідкладно вжито заходів щодо ліквідації аварії. Представником відповідача КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» подано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач позов не визнає. З тих підстав, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні зобов`язання, з приводу надання послуг з управління та утримання приміщень, які належать позивачу. У матеріалах справи відсутній експертний висновок будівельно-технічної експертизи на предмет експертного дослідження причин залиття квартири позивача. У своєму відзиві на позовну заяву посилається на ЗУ «Про особливості здійснення прав власності в багатоповерховому будинку» № 417-VIII від 01.07.2015 року та вказує, що відповідно до вказаного закону\~ кожен із співвласників несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Вказує, що обов`язком співвласників будинку є забезпечення належного утримання спільного майна багатоквартирного будинку, а також забезпечення технічного обслуговування, проведення капітального та поточного ремонту. Вказав, що будинок в якому знаходиться квартира позивача в дійсності перебуває в управлінні відповідача, згідно закону, проте договір на управління відсутній. Між управителем та відповідачем ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», як підрядною організацією було укладено договір №04-13/392 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення. Саме відповідач ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» прийняв на себе зобов`язання з надання послуг з технічного обслуговування мереж. Відповідно до паспорту готовності до роботи в опалювальний сезон 2020/2021 будинку [ADDRESS] стан мереж центрального опалення задовільний, будинок підготовлений до експлуатації в зимових умовах. Позивачем не підтверджено факт неналежного виконання управителем щодо утримання майна. Позивач не звертався до відповідача з претензіями про ненадання, надання неналежної якості послуг з управління, відповідні акти відсутні. Вказує, що за участю членів комісії КП «Теплий дім» було складено акт, про те що прорив відбувся внаслідок короткочасного надлишкового тиску теплоносія (гідроудар), оскільки аналогічні аварії відбулися за адресами: [ADDRESS] , вул. Незалежності 36, [ADDRESS] , [ADDRESS] , живлення яких відбувається з однієї магістралі. Таким чином, виникнення прориву мережі централізованого опалення в будинку позивача зумовлена саме протиправною поведінкою відповідача ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», як теплопостачальної організації, тому що регулювання тиску в трубопроводах здійснюється з котельні відповідача, яким допущено короткочасний надлишковий тиск та як наслідок неконтрольований витік води та завдання шкоди позивачу. Позивачем подано додаткові пояснення, за змістом яких позивач заперечує доводи відповідачів викладені у відзивах. Зокрема вказано, що оскільки між відповідачами укладено договір №04-13№392 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення, то відповідач ДМП «ІФТКЕ» є підрядником, а відповідач КП «Теплий дім» замовником послуг. В свою чергу замовником не здійснено нагляд (контроль) за наданням підрядником послуги. КП «Теплий дім» не забезпечено утримання майна багатоквартирного будинку, не здійснено контроль за виконання договору підрядником, в свою чергу ДМП «ІФТПК» не вжито заходів щодо недопущення аварійних ситуацій, тому дії відповідачів стоять в причинно-наслідковому зв`язку з завданням шкоди позивачу, вони несуть солідарну відповідальність за спричинену шкоду. Акт огляду житлового будинку від 19.04.2021 №03-1308 на який посилається КП «Комфортний дім» є неналежним та недопустимим доказом, вказує що на об`єкт не прибувала жодна комісія, акт не містить підпису власника квартири або уповноваженої особи, крім\~ цього акт складено комісією КП «Теплий дім» однак станом на 19.04.2021 вказана юридична особа вже припинила свою діяльність. ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» також подано суду заперечення на додаткові пояснення позивача. За змістом яких вказує, що відповідачем виконано умови договору, в межах визначених додатком №1 до договору. Замовником, тобто КП «Теплий дім» не складено Акту перевірки належності послуги, отже претензій щодо якості надання послуг не було. Ще 04.03.2016 відповідачем направлялось на адресу КП «Єдиний розрахунковий центр» правонаступником якого є відповідач КП «Комфортний дім» лист №03/536 повідомлення про необхідність проведення ремонтних робіт систем теплопостачання за адресою вул. Привокзальна 9, проте і адресат і його правонаступники проігнорували дане звернення. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених у ньому. Просив суд про його задоволення. Додатково надав пояснення про те, що доказом завдання шкоди та залиття квартири є акт співмешканців будинку, ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» повідомляло, що мережі потребують капітального ремонту. Представник відповідача КП «Комфортний дім» у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов. Надав пояснення про те, що не заперечує факт настання прориву труби теплопостачання, проте не встановлено причин прориву, а як наслідок залиття квартири позивача. Саме ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» є підрядником, тому несе відповідальність за шкоду завдану споживачам внаслідок надання послуг з утримання та ремонту тепломереж. Представник відповідача ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав пояснення, що позивачем не вказано жодних дій відповідача, які перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з завданою шкодою. Відповідач звертався до КП «Єдиний розрахунковий центр» ще в 2016 році щодо необхідності проведення ремонту за адресою [ADDRESS] . Вказав, що відповідач не є надавачем послуг з теплопостачання за вказаною адресою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення про те, що подія прориву труби мала місце 19.04.2021 року, на місці події була представник [PERSON] . Свідок не був присутнім особисто. Було складено внутрішній акт, акт огляду, в який було записано ряд аналогічних випадків, особи які складали акт спрогнозували, що це міг бути гідроудар. З 19.04.2021 по20.04.2021 на декількох адресах в м. Івано-Франківську були прориви тепломереж, про це доповідав інженер. Акт затоплення складено не було, наразі за даним фактом є лише акт складений жильцями будинку. Свідок [PERSON] була викликана судом, в судове засідання не прибула, представник відповідача не наполягав на допиті вказаного свідка. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши думку представників відповідачів, свідка, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фрич Р.І. є власником квартири [ADDRESS] . 19.04.2021 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є жильцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] склали акт про залиття, аварію що трапилась на системі центрального опалення, згідно якого в квартирі [ADDRESS] трапилось залиття, через аварію системи опалення на горищі, представник управляючої компанії прибула, але відмовилась скласти Акт затоплення. Внаслідок затоплення гарячою водою в квартирі було пошкоджено: стелі в двох кімнатах, кухні та коридорі, стіни в одній кімнаті, кухні та коридорі, підлога (ковролін) в одній кімнаті, меблі, техніка (без уточнення). 19.04.2021 КП «Теплий дім» в складі комісії: Котової Р.В., [PERSON] , [PERSON] складено акт огляду вилого будинку 03-13/08 та встановлено, що під час обстеження мережі централізованого опалення виявлено прорив на трубопроводі горизонтального розгалуження. Прорив відбувся внаслідок надмірного тиску на теплоносій (гідроудар). 11.05.2021 року експертом [PERSON] складено висновок №008/05-2021 експертного будівельно-технічного дослідження згідно якого розмір матеріального збитку завданого внаслідок залиття двохкімнатної квартири [ADDRESS] становить 65352 гривень. 24.05.2021 року позивач звертався з вимогою претензією до КП «Управляюча компанія «Комфортний дім»\~ про відшкодування шкоди\~ в розмірі визначеному експертом. 10.06.2021 року КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» надано відповідь про те, що оскільки з наданого висновку вбачається, що в ньому не зазначено причин залиття квартири відсутні підстави для задоволення вимог. КП «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради є правонаступником КП «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 29.04.2021 №175-8. 01.04.2017 року між КП «МІУК» та ДМП «ІФТКЕ» укладено договір №04-13/392 про надання послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем. Додатковою угодою №5 до договору від 29.04.2021 року в преамбулі і змісті договору (з змінами і доповненнями) замінено назву замовника на КП «УК «Комфортний дім». 04.03.2016 листом №03/536 ДМП «ІФТКЕ» повідомлено КП «МІУК» про те, що переважна кількість внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання житлових будинків знаходяться в незадовільному стані, обладнання, трубопроводи, запірна арматура вичерпало свій термін служби. В додатку зазначено перелік житлових будинків з горищними розгалуженнями систем теплопостачання, в п.35 якого зазначена адреса: Привокзальна 9. Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. У відповідності з положеннями пунктів 1, 2, 5, 7, 10 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. Частинами першою-другою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Зазначений правовий висновок Верховний Суд висловив у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є однією із найважливіших засад принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. КП «Комфорний Дім» Івано-Франківської міської ради є обслуговуючою організацією будинку по вулиці Привокзальна 9 у місті Івано-Франківськ. Безпосередньо в відзиві представником визнано обставину, що відповідач є балансоутримувачем. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частина 5 статті 81 ЦПК України зазначає, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зазначена стаття регламентує загальні підстави для відшкодування шкоди у рамках позадоговірних зобов`язань. Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умова відповідальності, а саме: протиправної поведінки заподіювача шкоди; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча в одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням та безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року № 61-4600св18. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Суд відхиляє доводи відповідача, щодо встановлення причини прориву трубопроводу внаслідок надмірного короткочасного\~ надлишкового тиску (гідроудару) та не бере до уваги наданий відповідачем КП «Комфортний дім» акт 03-13/08. Оскільки, даний акт датовано 19.04.2021 року в свою чергу безпосередньо свідком вказано, що акт не було складено в цей день та за адресою затоплення. Згідно акту складеного жильцями будинку представниця КП «Комфортний дім» Срібна А. прибула за адресою та відмовилась від складення акту, вказані доводи не спростовано стороною відповідача належними та допустимими засобами доказування. Окрім цього, акт складено комісією КП «Теплий дім» однак станом на 19.04.2021 вказана юридична особа вже припинила свою діяльність згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 28.01.2021 №50-4. Так, згідно п.3 вказаного рішення припинено комунальне підприємство «Теплий дім» Івано-Франківської міської ради шляхом приєднання до комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім». Таким чином, вказаний доказ не відповідає критерію достовірності визначеному ст. 79 ЦПК України. Також, згідно ч.3 ст.77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В спростування поданого позивачем експертного висновку відповідачем вказано, що позивачем не надано експертний висновок будівельно-технічної експертизи на предмет експертного дослідження причин залиття квартири позивача. В свою чергу, враховуючи засаду диспозитивності цивільного процесу відповідач не був позбавлений можливості надати експертний висновок в обґрунтування тієї обставини, що причиною прориву трубопроводу та залиття квартири позивача був саме гідроудар. Суд звертає увагу, що відповідач не надав суду доказу на обґрунтування його припущень про причини прориву трубопроводу. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже відповідачу не гарантується право на доказування спірних обставин припущеннями.\~\~ Суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача про недоведеність позивачкою його вини у залитті та не встановлення причин прориву труби теплопостачання, оскільки саме відповідач мав довести відсутність вини у завданні шкоди позивачу. В судовому засіданні представником надано пояснення про те, що факт залиття квартири внаслідок прориву трубопроводу не оспорюється та визначається сторонами спору, тому відповідач не спростував факт залиття квартири позивача саме з горища будинку, суд приходить до переконання, що відповідач КП «Комфорний Дім» Івано-Франківської міської ради не спростував презумпцію своєї вини. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Оскільки відповідно до норм діючого законодавства балансоутримувач, в даному випадку є КП " Комфорний Дім" Івано-Франківської міської ради то і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Таким чином, суд вважає, що бездіяльність відповідача КП " Комфорний Дім" Івано-Франківської міської ради, як балансоутримувача будинку, а саме невжиття належних і достатніх заходів для організації технічної експлуатації систем\~ будинку, що при запуску системи центрального теплопостачання призвела до прориву труби яка знаходилась у аварійному стані в наслідок чого відбулось залиття квартири, власником якої є позивач, а тому КП "Комфорний Дім" Івано-Франківської міської ради є винним й його бездіяльність знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з шкодою, що була спричинена позивачу. Вказане також підтверджується обставиною направлення відповідачем ДМП «ІФТКЕ» 04.03.2016 листа, яким повідомлено КП «МІУК» про те, що переважна кількість внутрішньо будинкових систем\~ опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, в тому числі і за адресою проживання позивача знаходяться в незадовільному стані, обладнання, трубопроводи, запірна арматура вичерпало свій термін служби. Відповідачем не спростовано факту бездіяльності, не надано пояснень вчинення дій на усунення вказаної обставини в період з 2016 року по 19.04.2021 року. Суд звертає увагу, що КП «Комфорний Дім» Івано-Франківської міської ради заперечено в відзиві розмір завданої шкоди. В обґрунтування заперечень не надано доказів в спростування розміру визначеного експертним висновком. Між відповідачами укладено договір №04-13/392 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення. КП "Комфорний Дім"\~ не здійснено нагляд (контроль) за наданням підрядником послуги. Суд приходить до висновку, що саме КП «Комфорний Дім» не забезпечено утримання майна багатоквартирного будинку, не здійснено контроль за виконання договору підрядником. Так, згідно п.1.2 Договору замовник мав право проводити перевірку належності надання послуг, оцінювати якість послуг та оформляти підсумки Актом перевірки, оскільки відповідача КП "Комфорний Дім"\~ було повідомлено про аварійний стан труби центрального опалення на горищі будинку, на що підприємство повинно було відреагувати належним чином та до усунення вказаних обставин вчинити дії щодо недопущення аварій. Доказів в підтвердження неналежного надання відповідачем ДМП «ІФТКЕ» послуг з технічного обслуговування систем центрального опалення суду не надано. Доводи відповідача КП "Комфорний Дім" про те, що за змістом закону обов`язок забезпечення належного утримання спільного майна багатоквартирного будинку покладено на співвласників відповідного багатоквартирного будинку, не спростовують підстав позову. Оскільки, безпосередньо відповідачем визнано обставину, що КП "Комфорний Дім" надає послуги з управління багатоквартирним будинком. Тому, суд приходить до переконання, що в основу заперечень правових підстав позову відповідачем покладено взаємовиключні пояснення, які не можуть бути одночасно достовірними. Також Європейський суд з прав людини вказує, що елементом, передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі «Бентем проти Нідерландів» від 23 жовтня 1985 року, заява № 8848/80, п. 32). Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» «Хоча пункт 1 частини 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення». Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Системний аналіз статей 540 та 541 ЦК дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Суд зазначає, що наявність між відповідачами договірних зобов`язань щодо надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення не створює їх солідарного обов`язку на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок бездіяльності одного з них. Тому, позов обґрунтовано належними правовими підставами в частині вимог до КП «Комфорний Дім» Івано-Франківської міської ради. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку моральна шкода позивачу була завдана внаслідок бездіяльності відповідача. Суд приймає до уваги те, що позивачу необхідні були час та зусилля для відновлення квартири до попереднього стану, враховує глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України з подальшими змінами від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під час судового розгляду встановлено, що завдана позивачу моральна шкода полягала у стражданнях у зв`язку із пошкодженням майна. Судом також встановлена наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача та вини останнього в її заподіянні, а тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Згідно ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Таким чином, характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань підлягає встановленню та доказуванню в судовому порядку на загальних засадах змагальності сторін та доказування в цивільному процесі, виходячи із їх характеру та тривалості, стану здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, наслідків, що наступили, оскільки сума компенсації за спричинення моральної шкоди не встановлена законом. Враховуючи ступінь понесених позивачем маральних страждань, суд вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди є дещо завищеним, а тому з урахуванням принципу розумності та справедливості та характеру понесених позивачем втрат немайнового характеру, дана вимога підлягає задоволенню частково, в розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем надано квитанцію про сплату 5000 гривень (а.с.29), в призначені платежу зазначено: за проведення експертного дослідження згідно договору21.04.2021. Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору та витрати на оплату експертизи в розмірі 5000 гривень на користь позивача. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 16, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial