Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №7634, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» суми заборгованості у розмірі 77974 грн. 26 коп., а також стягнути з ТОВ «ФК «Кредит-капітал» на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за заявою ТОВ «ФК «Кредит-капітал» вчинено виконавчий напис № 7634 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 77974 грн. 26 коп., на підставі того, що вона є боржником за Кредитним договором № Р29.308.70571 від 10.05.2017 року, укладеним із ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-капітал». Позивачка вказує на те, що про наявність вказаного виконавчого напису їй стало відомо з постанови про відкриття виконавчого провадження № 66438850, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. на підставі вказаного виконавчого напису. Позивачка посилається на те, що нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису, а саме: при вчиненні виконавчого напису нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Крім того, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Ухвалою суду від 15.11.2021 року клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів - було задоволено. Витребувано: - у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. належним чином завірені копії документів, на підставі яких нею вчинено виконавчий напис від 24.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №7634, яким визначається стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» суми заборгованості у розмірі 77974,26 грн., а також саму копію виконавчого напису №7634 від 24.05.2021 року, завірену належним чином; - у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. завірені належним чином копії всіх матеріалів виконавчого провадження №66438850, яке було відкрито 09.08.2021 року на підставі виконавчого напису №7634 від 24.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., в тому числі належним чином завірену копію виконавчого напису №7634 від 24.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.; - у ТОВ «ФК «Кредит-капітал» належним чином завірені копії документів, які були надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., на підставі яких нею вчинено виконавчий напис від 24.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №7634, яким визначається стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 77974,26 грн.; - з Київського державного нотаріального архіву належним чином завірені копії документів на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис від 22.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №7634, яким визначається стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» суми заборгованості у розмірі 77974,26 грн., а також саму копію виконавчого напису №7634 від 24.05.2021 року, завірену належним чином. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає, просить суд розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Матеріали витребувані судом до суду також не надіслали. З положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи положення вказаної норми, суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.05.2017 року між ПАТ «Ідея банк» та позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № Р29.308.70571. 26.11.2020 року між ПАТ «Ідея банк» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу № 12/84 за яким до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № Р29.308.70571 від 10.05.2017 року. 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис № 7634. Відповідно до вказаного виконавчого напису звернуто стягнення із [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № Р29.308.70571 від 10.05.2017 року, укладеним з АТ «Ідея Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу № 12/84 від 26.11.2020 року є ТОВ «ФК «Кредит Капітал», заборгованості за кредитним договором № Р29.308.70571 від 10.05.2017 року. Строк платежу за Кредитним договором № Р29.308.70571 від 10.05.2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.11.2020 року по 10.05.2021 року. Сума заборгованості складає 77174 грн. 26 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 27032 грн. 35 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 11377 грн. 22 коп.; прострочена заборгованість за комісією - 38764 грн. 59 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із Стягувача, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість боржника, яким є [PERSON] , складає 77974 грн. 26 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66438850 з примусового виконання виконавчого напису № 7634 від 24.05.2021 року. У вказаному виконавчому провадженні приватним виконавцем було винесено наступні постанови: -про стягнення з [PERSON] розміру основної винагороди за виконавчим провадженням; -про розшук майна боржника [PERSON] ; -про арешт майна боржника [PERSON] ; -про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] -про арешт коштів боржника [PERSON] . Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (зі змінами) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотарільного округу Данич О.Ф. керувалася статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» нотаріально посвідчений кредитний договір, укладений між банком та позивачкою, суду не надано, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17. Тобто приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Данич О.Ф. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивачка стверджує, що відповідачем, як стягувачем, не було надано приватному нотаріусу Київського міського нотарільного округу Данич О.Ф. доказів на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання її зобов`язання. При цьому жодних доказів на спростування позиції позивачки ні відповідачем, ні третіми особами суду не надано. Відповідно до чого, суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Згідно із положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотарільного округу Данич О.Ф. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до [PERSON] та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 24.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7634, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивачки є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи задоволення позову судовий збір у розмірі 908 грн. - за подання позову; 454 грн. - за подання заяви про забезпечення позову та 454 грн. - за подачу заяви про забезпечення доказів, а всього у сумі - 1816 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved