Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

08.02.2022 року представника позивача звернулася до Олександрівського районного суду Донецької області в інтересах ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. 17.02.2022 року судом отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача. 18.02.2022 року ухвалою судді відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429 ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" виконує функції постачальника універсальної послуги на території Донецької області з постачання електричної енергії, є єдиним постачальником. При цьому універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим споживачам (фізичним особам, які використовують електричну елегію для забезпечення власних побутових потреб), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених законом. Таким чином, розрахунки за спожиту електричну енергію, починаючи з 01.01.2019 року проводяться з постачальником ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ". Відповідно до п. 7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" оприлюднено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на офіційному веб-сайті: http://yasno.com.ua. Таким чином, відповідач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником житла за вищевказаною адресою. За період з вересня 2020 по вересень 2021 року заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] на показання засобу комерційного обліку 35400 кВт/год становить 6762,24 грн. Дана заборгованість виникла у зв`язку з несплатою за спожиту електричну енергію в неповному обсязі. Оскільки свої зобов`язання по сплаті спожитої електроенергії споживач (відповідач) належним чином не виконує, ТОВ «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» змушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та економічних інтересів. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 03.12.2021 року ТОВ «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію 6762,24 грн. та судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 2481,00 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, заперечень проти заочного розгляду справи не заявляв. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про поважні причини неявки (а.с. 28). У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, який не подав відзив на позовну заяву, суд, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не надав заперечень проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, встановив наступне. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 24.04.2018 року проведено реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ", основний вид економічної діяльності - торгівля електроенергією (а.с.9). ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та за період з вересня 2020 р. по вересень 2021 р. по даному рахунку за [PERSON] є заборгованість на кінець розрахункового періоду в розмірі 6762,24 грн. (а.с.10). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником будинку за адресою: [ADDRESS] є громадянин [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , згідно рішення Олександрівського районного суду Донецької області № 2-485 від 08.10.2004 року( а.с.29-30). Згідно довідки, виданої виконкомом Новодонецької селищної ради №479/02-27 від 16.02.2022 року, боржник [PERSON] , [INFO] , не значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] та по території Новодонецької ТГ(а.с.24). Згідно довідки, виданої виконкомом Новодонецької селищної ради №628/02-26 від 21.03.2022 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.37). Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Правовідносини що склалися між сторонами стосуються надання постачальником комунальних услуг з постачання електричної енергії та необхідність їх оплати споживачем. Визначені правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: - п. 2 ч. 1 ст.5: до житлово-комунальних послуг належить комунальна послуга - послуга з постачання та розподілу електричної енергії; - п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; - п. 6 ч. 1 ст. 1: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги передбачено, що коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 757/29813/17-ц від 02 квітня 2020 року, непроживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг, які були надані . Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст.156 ЖК України). Згідно правової позиції Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 4 червня 2008 року, підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕН), затверджених Постановою Національної комісії що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.04.2018 року. Стаття 156 ЖК України визначає права і обов`язки членів сім`ї власника жилого будинку (квартири). Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Так, за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов`язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. ст. 67- 68 ЖК України, наймачі жилого приміщення, власники квартир і будинків та члени їх сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п.п. 2) п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У відповідності до п. 4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно п. 4.19 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 5.8. договору, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить календарний місяць (відповідно до умов обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору). Відповідно до п.п. 1), 2), 8) п. 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, енергопостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також звернутися до оператора системи розподілу стосовно відключення (обмеження) електропостачання на об`єкт споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливих споживачів, визначених Кабінетом Міністрів України, та має право на застосування санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства. Судом встановлено, що у період з вересня 2020 по вересень 2021 року за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , [INFO] , виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію, за адресою нерухомої власності споживача: [ADDRESS] , про що надано розрахунок позивача. Станом на теперішній час суму заборгованості за спожиту електричну енергію не сплачено. Оплата [PERSON] рахунків за спожиту електроенергію: 06.01.2021 року та 25.01.2021 року, свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с.10). [PERSON] приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії та здійснивши частково оплату за її споживання. Внаслідок невиконання своїх зобов`язань за договором щодо сплати за спожиту електроенергію, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ "ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" в сумі 6762,24 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в зв`язку з чим стягує з відповідача на користь позивача вартість електричної енергії в сумі 6762,24 грн., оскільки зазначена сума підтверджена наданим позивачем розрахунком та не спростована відповідачем у судовому засіданні. У відповідності із ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн., підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved