Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу від 01.09.1995 року. У вказаному будинку зареєстрований її брат [PERSON] . Проте, вже понад 15 років [PERSON] в будинку не проживає, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Канади. Оскільки відповідач не знімається з реєстрації, шляхом подання особистої заяви до відповідного органу, вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності. Зважаючи на вище викладене, просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні нею права власності, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи відділу ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко врахувати правовідносини, які виникають між власником та колишніми членами його сім`ї. Так, згідно договору купівлі - продажу від 01 вересня 1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № ДС-656, [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні (будинку) № 352502 від 13.12.2021 року, виданої відділом з питань оформлення дозвільних документів («Дозвільний центр») Чернівецької міської ради, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, однак не проживає. Як вбачається з акту обстеження від 13 грудня 2021 року, виданого Коровійським старостинським округом Чернівецької міської територіальної громади, складеного сусідами - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в [ADDRESS] в житловому будинку [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації не проживає понад 15 років. Наведені докази підтверджують те, що відповідач не проживає у вказаному будинку понад 15 років, а тому суд вважає, що він втратив право користування вказаним житлом. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Разом з тим, питання щодо зняття з реєстрації особи не входить до компетенції суду.

Outcome: partial