Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

21 березня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив установити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце смерті - Україна, Донецька область, місто Донецьк, яка настала [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 31 березня 2020 року Куйбишевським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [INFO] в місті Донецьк у віці 41 рік померла його матір, [PERSON] , актовий запис про смерть № 352. Після смерті матері він звернувся до Уманського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по питанню реєстрації смерті його матері. Однак йому було усно відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з цим він вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві про встановлення факту смерті просив суд розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи Уманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк, його батьком є - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією паспорта заявника № [NUMBER] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31 березня 2020 року, виданого на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, вбачається, що [INFO] у місті Донецьк Донецької Народної Республіки померла [PERSON] . Із Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, видно, що місто Донецьк включене до даного переліку населених пунктів. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи наведені обставини справи, суд вважає встановленим факт смерті [INFO] у місті Донецьк громадянки України [PERSON] , яка народилася в м. Донецьк Донецької області, тому заяву сина померлої [PERSON] про встановлення факту смерті його матері належить задовольнити. Факт смерті [INFO] [PERSON] судом встановлено для проведення державної реєстрації смерті даної особи в порядку, визначеному законодавством України. Згідно з ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved