Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

29 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який надійшов 09 грудня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 03 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Ще до розірвання шлюбу сторони припинили проживати разом, в шлюбних відносинах не перебувають, спільне господарство не ведуть, а дитина з того часу і на даний час проживає разом з [PERSON] . З 2019 року [PERSON] нерегулярно сплачує аліменти і в недостатньому розмірі. Взаємної згоди щодо порядку сплати і розміру аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто, у зв`язку з чим [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, 23 лютого 2022 року представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, 23 лютого 2022 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрацію шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис за № 208, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] вирішено розірвати (а. с. 6). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4516 за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих осіб входять: [PERSON] , [INFO] - уповноважений власник, співвласниця, зареєстрована 16 липня 1981 року; [PERSON] , [INFO] - чоловік, співвласник, зареєстрований 04 березня 1985 року; [PERSON] , [INFO] - донька, співвласниця, зареєстрована 03 березня 2000 року; [PERSON] , [INFO] - онук, зареєстрований липня 2008 року; [PERSON] , [INFO] - мати, співвласниця, зареєстрована 17 лютого 1977 року (а. с. 7). Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, дослідивши матеріали справи, суд враховує передбачений законом мінімум на дитину відповідного віку і ту обставину, що обов`язок утримання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Отже, з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 29 листопада 2021 року. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved