Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

21 грудня 2021 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що із 18.01.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народились діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільні інтереси. Вважає, що причини звернення до суду є обґрунтованими, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 23.02.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (викликом) сторін, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 09 березня 2022 року позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач 09.03.2022р. також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому позовні вимоги визнав повністю, просив розірвати шлюб та не заперечував щодо задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 18 січня 2011р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 05, що підтверджується Свідоцтвом про\~ шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у позивача та відповідача народились [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданими 25.03.2011р., 28.01.2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області. [PERSON] зазначає, що її шлюб із відповідачем існує формально, оскільки сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства, дані обставини було визнано [PERSON] у письмовій заяві від 09.03.2022 року про визнання позову. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не надав та визнав позов. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454, 00 грн., а позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 454, 00 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved