Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 28.12.2020 року за реєстровим №115368 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог покликався на те, що 06.03.2019 між нею та ТОВ «Файна готівка» було укладено кредитний договір № 010859 за яким кредитор надав позичальнику грошові кошти у сумі 12 000 грн. на споживчі потреби. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 28500 грн. Станом на січень 2020 нею було повністю сплачено кредит, а саме тіло кредиту та відсотки за користування кредитом у сумі 32 698 грн., що стверджується квитанціями. Про вчинення виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О. вона довідалась від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В., який виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64516660 від 16.02.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «Файна готівка» заборгованість у розмірі 20 996,00 грн. На даний час з її пенсії та заробітної плати стягнуто 13 362 грн., що є незаконно та неприпустимо. Вчинений виконавчий напис не відповідає вимогам закону та є таким, що не підлягає виконанню. Так вимоги про заборгованість, суму заборгованості та вимоги про надання терміну для сплати такої заборгованості ТОВ «Файна готівка» взагалі не надали, у матеріалах справи відсутні відповідні докази, а відтак підстав для вивчення виконавчого напису не було. Крім того, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не перевірив та не врахував факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» Ствердила, що нею було повність погашено кредит і жодної заборгованості перед ТОВ «Файна готівка» вона немає.. У зв`язку з вищенаведеним, вважає, що оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутні підстави, що заборгованість перед відповідачем на час вчинення виконавчого напису була безспірною та що така взагалі існувала. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву згідно якої просила провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги задоволити у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду рекомендованим листом з повідомленням, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду про причину неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив, пояснення на позовну заяву не надіслав. А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку уповноваженого представника відповідача в судове засідання неповажною та за згодою позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. 28.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 115368, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Файна готівка» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20996,00 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису 16.02.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження № 64516660. Також постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. від 16.04.2021 у виконавчому провадженні №64516660 звернено стягнення на заробітню плату, пенсію та інші доходи боржника. У відповідності до довідки Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 22.07.2021 вих. № 1300-5504-8/65337 судом встановлено, що за період з 01.06.2021 по 31.07.2021 з пенсії [PERSON] на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 19.04.2021 утримано 1313,78 грн.. Залишок невідшкодованої суми на 01.08.2021 становить 22 450,82 грн.. Також згідно довідки виданої КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Стрия» встановлено, що за період з квітня по червень 2021 з заробітної плати [PERSON] утримано 12048,29 грн. Залишок невідшкодованої суми на 01.07.2021 становить 11 716, 31 грн.. У матеріалах справи наявна також копія кредитного договору укладеного 06.03.2019 між [PERSON] та ТОВ «Файна готівка» в особі представника Сосновець Л.Я. згідно якого кредитодавець надає позичальнику у кредит грошові кошти у сумі 12 000 грн. на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю, відповідно до умов зазначених у договорі. Згідно п. 1.3 кредит повертається позичальником шляхом періодичних платежів 1 раз на 2 тижня. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 28 500 грн. Річна процентна ставка по кредиту становить 183%. У відповідно до п. 1.5 договору такий набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 06.12.2019, але у будь якому випадку до повного виконання позичальником зобов`язань по цьому договорі. У відповідності до копій банківських квитанцій долучених позивачем до матеріалів справи вбачається, що такою дійсно здійснювалось погашення кредиту зокрема такою долучено квитанції про сплату кредиту на загальну суму 20 222 грн. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Зокрема згідно п.2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликалась на те, що нею повністю погашено заборгованість по кредитному договору укладеному 06.03.2019 між нею та ТОВ «Файна готівка». Натомість відповідачем не долучено документів на підставі яких було видано виконавчий напис нотаріуса, яка б підтверджувала безспірність заборгованості позивача. Під час розгляду справи відповідач не спростував доводів про те що, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до пункту 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Таким чином, наявні у матеріалах справи докази свідчать, що сума заборгованості позивача перед відповідачем не є безспірною. У зв`язку з цим на підставі досліджених доказів, та з урахуванням того, що позивач категорично заперечує суму заборгованості, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, що не спростовано відповідачем, та в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подані до суду позову судовий зір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved