Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

представник позивача адвокат Зозуля А.В. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,085 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер: 4625810500:04:005:0645. 24 грудня 2007 року спадкодавець [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів в цілому своїй дочці - [PERSON] . Маючи намір оформити свої спадкові права, як спадкоємець за заповітом, у вересні 2021 року позивач [PERSON] звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Львівської області Скобало Р.В. Проте, у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька їй було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. У строки, визначені законодавством, із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору позивач не зверталася, так як вважала, що оскільки на момент відкриття спадщини вона фактично проживала разом з батьком, до і після його смерті користувалася спадковим майном, зокрема квартирою та земельною ділянкою, то вважалася такою, що прийняла спадщину, просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці. Ухвалою судді від 06.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представник позивача адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву у якій просить справу слухати у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Новояворівської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи участі уповноваженого представника, позовні вимоги не заперечує, та просить винести рішення на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання 02.03.2022 року не з'явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. З`ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що [PERSON] 24.12.2007 року склав заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори Львівської області Коцюмбасом С.Й. на нотаріальному бланку ВСК№625601. Відповідно до якого, усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що [PERSON] за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповів дочці [PERSON] , 1971 року народження. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №113. Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Новояворівською селищною радою Яворівського району Львівської області, від 06.04.1971, актовий запис №22 - [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець, звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак листом приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Р.В.Скобало за №49/01-16 від 29.09.2021 року, повідомлено позивача про пропуск нею строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не зверталася та не підтвердила факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 66649165 від 29.09.2021р. спадкова справа після його смерті [PERSON] не заводилася. Із довідки за №4453 від 16.09.2021 року, виданої виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Львівської області, [PERSON] вбачається, що її батько [PERSON] , до дня смерті був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . На день його смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований. Позивач [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою від 13.11.2015 року по даний час. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.08.2015 року, виданого Реєстраційною службою Яворівського районного управління юстиції Львівської області земельна ділянка площею 0,085 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер: 4625810500:04:005:0645 , належить на праві приватної власності [PERSON] . Також згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.08.2015 року земельна ділянка площею 0,085 га. для індивідуального садівництва, кадастровий номер: 4625810500:04:005:0645, належить на праві приватної власності [PERSON] . Як передбачено ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220,1222,1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Така ж позиція викладена в постанові ВС від 17.10.2018 року у справі № 681/203/17-ц. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19). Враховуючи обставини справи, а також наведені позивачем причини, зокрема те, що у строки, визначені законодавством, із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору позивач не зверталася, так як вважала, що оскільки на момент відкриття спадщини вона фактично проживала разом з батьком, до і після його смерті користувалася спадковим майном, зокрема квартирою та земельною ділянкою, то вважалася такою, що прийняла спадщину, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України дійшов до висновку про наявність правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Його тривалість слід визначити в три місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім для надання такої заяви.

Outcome: approved