Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19 квітня 2019 року між ним та [PERSON] було досягнуто домовленостей та укладено договір позики. Відповідно до умов договору [PERSON] передав відповідачу кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень на її особисті потреби, в свою чергу відповідач зобов`язався повернути вказану суму на першу її вимогу у термін три дні з дня пред`явлення вимог. При укладені договору нами було погоджено всі належні умови. Зокрема, у разі неповернення позивачу відповідачем вказаної суми коштів, він зобов`язався здійснити відчуження на користь [PERSON] належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,2579га., яка розташована на території Коржівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, кадастровий номер 0523084200:01:001:0079 . На підтвердження здійснення вказаного правочину відповідач власноручно написав письмову розписку, згідно змісту якої він дійсно зобов`язується повернути позивачу вказану суму грошей на першу вимогу або здійснити відчуження зазначеної вище земельних ділянок. 05 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача із вимогою повернути кошти до 09 листопада 2021 року, або нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу належної йому земельних ділянок, яка зазначена в розписці. 19 листопада 2021 року відповідач при зустрічі повідомив мене про те, що коштів на повернення боргу у нього немає і що він готовий до відчуження земельної ділянки на його користь. Однак, коштів на нотаріальне посвідчення договору у відповідача також немає, а також бажання здійснити візит у нотаріальну контору у нього також відсутнє. Мені було передано оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, відповідно до якого відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 2,2579 га., кадастровий номер 0523084200:01:001:0079, яка розташована на території Коржівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до витягу про нормативно грошову оцінку від 15 грудня 2021 року її вартість становить 49 954 гривень 91 коп. Таким чином, враховуючи наявність відмови відповідача від повернення заборгованих коштів позивачу, а також відсутність можливості нотаріально посвідчити договір відчуження земельної ділянки, яка належить відповідачу, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких вимоги заяви підтвердили, відповідач позов визнав, просили позов задовольнити, розглянути справу без їх участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2019 року між позивачем та [PERSON] було досягнуто домовленостей та укладено договір позики. Відповідно до умов договору [PERSON] передав відповідачу кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень на її особисті потреби, в свою чергу відповідач зобов`язався повернути вказану суму на першу її вимогу у термін три дні з дня пред`явлення вимог. При укладені договору нами було погоджено всі належні умови. Зокрема, у разі неповернення позивачу відповідачем вказаної суми коштів, він зобов`язався здійснити відчуження на користь [PERSON] належну йому земельну ділянку, загальною площею 2,2579га., яка розташована на території Коржівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, кадастровий номер 0523084200:01:001:0079 . На підтвердження здійснення вказаного правочину відповідач власноручно написав письмову розписку, згідно змісту якої він дійсно зобов`язується повернути позивачу вказану суму грошей на першу вимогу або здійснити відчуження зазначеної вище земельних ділянок. 05 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача із вимогою повернути кошти до 09 листопада 2021 року, або нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу належної йому земельних ділянок, яка зазначена в розписці. 19 листопада 2021 року відповідач при зустрічі повідомив мене про те, що коштів на повернення боргу у нього немає і що він готовий до відчуження земельної ділянки на його користь. Однак, коштів на нотаріальне посвідчення договору у відповідача також немає, а також бажання здійснити візит у нотаріальну контору у нього також відсутнє. Мені було передано оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, відповідно до якого відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 2,2579 га., кадастровий номер 0523084200:01:001:0079, яка розташована на території Коржівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до витягу про нормативно грошову оцінку від 15 грудня 2021 року її вартість становить 49 954 гривень 91 коп. Зі змісту статті 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповаідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав позивача , вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки позивач підтримує їх, відповідачка не заперечує щодо задоволення позовних вимог, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved