Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09 червня 2000 року посвідченого 20.12.1995 року старшим державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори Хомич О.С., про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.02.2017 року. У вказаному житловому будинку зареєстрований [PERSON] , який з 2001 року виїхав до Росії, там постійно проживає, має сім`ю і будинок, наміру повертатися не має. Приїхати в Україну і знятися із реєстрації самостійно немає можливості. Точна адреса його місця проживання їй невідома і він не повідомляє через війну між країнами. Його реєстрація у помешканні, без фактичного проживання, перешкоджає їй у здійсненні права власності на житло. Вона не може оформити субсидії на комунальні послуги, не може відчужити дане майно. На даний час відповідач не є членом її сім`ї, не проживає 20 років і не має жодного інтересу по її житла. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Згідно поданої до суду заяви, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 26-30). За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09 червня 2000 року посвідченого 20.12.1995 року старшим державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори Хомич О.С., про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №80284033 від 14.02.2017 (а.с. 7, 11). У технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] власником зазначена [PERSON] (а.с. 8-10). Згідно довідки Тараканівської сільської ради Дубенського району №1359 від 07.12.2021, син позивачки [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає (а.с. 13). Факт не проживання відповідача у вказаному будинку з 2001 року підтверджується актом про не проживання від 07 грудня 2021 року № 4150, складеним комісією Тараканівської сільської ради в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] та [PERSON] у своїх заявах, засвідчених секретарем Тараканівської сільської ради Дубенського району, зазначили, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2001 року. Він виїхав на постійне місце проживання до Російської федерації, де має сім`ю та власний будинок для проживання (а.с. 15, 16). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. У статті 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Суд враховує, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим у будинку, що належить позивачу, у ньому не проживає понад строк, встановлений законодавством, не є членом сім`ї позивача, а тому є таким, що втратив право користування житлом. Так як будь-яких письмових домовленостей між сторонами стосовно користування житловим будинком за вказаною адресою не існує, вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки порушуються права позивача як власника будинку.

Outcome: approved