Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь КС «Злет» 805972 (вісімсот п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 05 коп. боргу згідно договору кредитної лінії №ЦОЦ-00027 від 04 лютого 2020 року, який складається з 720617,82 грн. основної суми кредиту, 57333,76 грн. процентів за користування кредитом, 94,50 грн. витрат, 11351,67 грн. відшкодування за порушення грошового зобов`язання, 16574,30 грн. пені та стягнути з відповідачів 12089,58 грн. сплаченого судового збору по 4029,86 грн. з кожного. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 06 лютого по 18 березня 2020 року [PERSON] отримала дев`ятнадцятьма траншами у кредитній спілці ЗЛЕТ м. Долина кредит згідно договору кредитної лінії № ЦОЦ-00027 від 04 лютого 2020 року 726372 (сімсот двадцять шість тисяч триста сімдесят дві) грн. 30 коп. на термін 24 місяці до 04 лютого 2022 року зі щомісячною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитом з розрахунку 33 % річних та сплатою основної суми кредиту в день закінчення строку кредитування. З дня отримання позики [PERSON] в рахунок погашення процентів по боргу здійснювала сплати нерегулярно, а саме відсутня сплата в квітні-жовтні 2020 року, жовтні-грудні 2021 року. Сума процентів, належних до сплати, станом на 18.01.2022 року становить 57333,76 грн. за період з 22.10.2021 року по 18.01.2022 року, залишок основної суми кредиту - 720617,82 грн. Крім того, позичальник зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені спілкою через невиконання чи неналежне виконання ним умов Договору. Вказані витрати становлять 94,50 грн. (три рекомендовані листи згідно реєстру по 31,50 грн. кожний). Згідно договорів поруки № ЦОЦ-0027, № ЦОЦ-0027Б від 04.02.2020 року обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] взяли на себе відповідно [PERSON] , [PERSON] - відповідачі по справі, тому позивач просить стягнути вказану суму бору з відповідачів в солідарному порядку. У судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просив заслухати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з`явилися подали спільну заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги визнали частково, просили зменшити суму нарахованих відсотків за користування кредитом. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що згідно договору кредитної лінії № ЦОЦ-00027 від 04 лютого 2020 року [PERSON] , отримала від КС «Злет» - 726372 грн. (сімсот двадцять шість тисяч триста сімдесят дві) грн. 30 коп. у кредит (а.с.8-10). Копіями договорів поруки (а.с.11,12) підтверджено, що [PERSON] , та [PERSON] є поручителями за зобов`язаннями [PERSON] та зобов`язані виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по договору позики за умови невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за договором. Розрахунком заборгованості (а.с.17-19) підтверджено, що на день звернення до суду з даним позовом заборгованість становила ціну позову. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконали. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, вважає достовірним розрахунок проведений позивачем не отриманих процентів від суми позики. Стосовно вимоги позивача про зазначення у рішення суду про нарахування відсотків та пені до моменту виконання рішення, слід зазначає наступне. Відповідно до диспозитивних положень ч. 10 ст. 265 ЦПК суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Отже, вимога про нарахування 15% річних до моменту виконання рішення є підставною та підлягає задоволенню, розмір вказаних процентів та підстави їх нарахування обумовлені в договорі. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідачів. На підставі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved