Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

У грудні 2021 року «ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, який 01.12.2021 року зареєстрований судом та відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий на розгляд судді Бебешко М.М. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2020 року між [PERSON] та НАСК «Оранта» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс 200675832), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] . [PERSON] 03 листопада 2020 року о 17 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номер [NUMBER] , у місті Києві по проспекті Броварьскому, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем «Fiat Linea», державний номер [NUMBER] , який в свою чергу, проїхав вперед та вчинив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo», що призвело до пошкодження транспортних засобів та травмування пасажира [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.10А Правил дорожнього руху України. В результаті вчиненого ДТП автомобілям було завдано пошкоджень, а їх власникам шкоди. Винною особою у даному ДТП згідно з постановою Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 755/17375/20 визнань [PERSON] . Відповідно до дослідження № АА 2949 РА-2 та № АА 8995 РТ-2, страхових актів № ОЦВ-20-32-38502/1 від 22.01.2021 року та № ОЦВ-20-32-38678/1 від 20.01.2021 року, а також розрахунків суми страхового відшкодування до них, розмір страхового відшкодування становив 104 877,18 грн. Посилаючись на ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 104 877, 18 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. 24 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Представник позивача [PERSON] в позовній заяві просила суд слухати справу в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. В своїй заяві, поданій на адресу суду, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судові засідання 09 лютого 2022 року та 21 березня 2022 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою проживання. Рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштових відправлень повернулися на адресу суду 27 січня 2022 року та 15 лютого 2022 року у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Згідно з інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 07 грудня 2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстрації 10.06.2019 року за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 21.07.2020 року між «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та [PERSON] укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 200675832, власників наземних транспортних засобів, яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Skoda Fabia». Період страхування з 25.07.2020 року по 24.07.2021 року. [PERSON] 03 листопада 2020 року о 17 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номер [NUMBER] , у місті Києві по проспекті Броварському (ст. м. Дарниця), не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем «Fiat Linea», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в свою чергу, проїхав вперед та вчинив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo», державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та травмування пасажира [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, зокрема залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 А Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст.124, 122-4 КУпАП. 04 листопада 2020 року водій та власник автомобіля «Fiat Linea», державний номер [NUMBER] [PERSON] повідомив НАСК «Оранта» про ДТП, що мала місце 03.11.2020 року за участю його автомобіля та автомобіля «Шкода Фабіа, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до дослідження ТОВ Гарант «АСІСТАНС» від 21.11.2020 року матеріальні збитки, завданий власникові КТЗ «Fiat Linea», державний номер [NUMBER] , становлять 114 327,07 грн. 04 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування. 06 листопада 2020 року водій автомобіля «Volkswagen Polo»,державний номер [NUMBER] [PERSON] повідомив НАСК «Оранта» про ДТП, що мала місце 03.11.2020 року за участю його автомобіля та автомобіля «Шкода Фабіа, реєстраційний номер [NUMBER] . 11 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до дослідження ТОВ Гарант «АСІСТАНС» від 30.11.2020 року матеріальні збитки, завданий власникові КТЗ «Volkswagen Polo», державний номер [NUMBER] , становлять 4 877,18 грн. 21 січня 2021 року НАСК «Оранта» проведено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування власник автомобіля «Fiat Linea», державний номер [NUMBER] становить 100 000,00 грн. 21 січня 2021 року НАСК «Оранта» проведено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування власник автомобіля «Volkswagen Polo»,державний номер [NUMBER] , становить 4 877,18 грн. Згідно страхового акту № ОЦВ-20-32-38502/1 НАСК ПАТ «Оранта» 21.01.2021 року затвердило виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. Згідно страхового акту № ОЦВ-20-32-38678/1 ПАТ НАСК «Оранта» 19.01.2021 року затвердило виплату [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 4 877,18 грн. Платіжним дорученням № 3766 від 21.01.2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» ПАТ НАСК «Оранта» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 4 877,18 грн. 08.06.2021 року ПАТ НАСК «Оранта» звернулася до [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, відповідно до якого просила останнього в добровільному порядку виплатити страхове відшкодування в розмірі вартості матеріального збитку в сумі 104 877,18 грн. Позивач посилаючись на статтю 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу до водія який спричив дорожньо-транспорну пригоду, оскільки останній після вчинення ДТП самовільно залишив місце пригоди. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 2443 VIII). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 2443 VIII). Згідно до статті 6 Закону № 2443 VIII страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2443 VIII у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктами «а», «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 2443 VIII страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та (або) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Отже, судом встановлено, що після ДТП, яке відбулася із вини [PERSON] , останній самовільно залишив місце пригоди, тому суд дійшов висновку, що ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до положень статті 38 Закону № 2443 VIII набула права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved