Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ТРІАДА-МК» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, мотивуючи його тим, що 25.06.2014 між нею та відповідачем укладено Договір оренди землі № б/н згідно якого вона передала ТОВ «ТРІАДА-МК» в оренду належну їй земельну ділянку площею 2,2168 га, кадастровий номер 0522887100030010136, що знаходиться на території колишньої Снітківської сільської ради Могилів-Подільського (колишнього - Мурованокуриловецького) району Вінницької області. Сторони у вказаному договорі погодили розмір орендної плати - 1900 грн 81 коп. на рік, що складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року оренди. Однак, станом на 02.02.2022 - орендна плата за 2021 рік не виплачена орендарем орендодавцю. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх обов`язків орендаря, позивач просила розірвати спірний договір оренди землі та стягнути з ТОВ «ТРІАДА-МК» заборгованість по орендній платі в сумі 2410 грн 08 коп., з яких: 1901 грн - сума боргу; 190 грн 39 коп. - інфляційне збільшення; 318 грн 69 коп. - штрафні санкції. Також [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, які складаються із судового збору (1984 грн 80 коп.) та витрат на професійну правничу допомогу (15000 грн). Відповідач копію матеріалів позовної заяви з ухвалою про відкриття провадження у справі отримав 14.02.2022 відзиву не надав (а.с. 29). 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.02.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено, як малозначної справи, проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачу згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 125928 від 26.03.2004 належить право власності на земельну ділянку площею 2,2168 га, кадастровий номер 0522887100030010136, що знаходиться на території колишньої Снітківської сільської ради Могилів-Подільського (колишнього - Мурованокуриловецького) району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 18-19). 25 червня 2014 року між позивачем та ТОВ «ТРІАДА-МК» укладено договір оренди землі № б/н (далі - Договір), предметом та об`єктом якого є вказана вище земельна ділянка (а.с. 19 зворот - 22). Договір укладено строком на 25 років з моменту державної реєстрації права оренди з урахуванням періоду ротації основної сівозміни (п. 3.1. Договору). У статті 4 Договору сторони погодили, що орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі готівкою у гривнях через касу Орендаря з письмовим підтвердженням Орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. За домовленістю сторін орендна плата може сплачуватися у натуральній формі (зерно, сіно, олія та інше), або відробітковій формі (надання послуг: культивація, оранка, транспортні послуги та інші) за договірними цінами на продукцію, роботи та послуги, але не вище ринкової вартості на день проведення розрахунків. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Орендна плата виплачується на території підприємства Орендаря за його юридичною/фізичною адресою. Розмір орендної плати у рік становить 1900 грн 81 коп., що складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункті 2.4 цього Договору. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Індексація орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції та вимог чинних в Україні нормативно-правових актів в порядку, встановленому в п. 4.4. цього Договору. Орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року оренди. Розмір орендної плати переглядається один раз на три роки та встановлюється за взаємною згодою сторін у випадках і з моменту зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, а також погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено відповідними документами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до п. 9.1. Договору, орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. В свою чергу, згідно п. 9.4 Договору, орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою. 4. Оцінка аргументів сторін, які відносяться до предмета спору та норми права, які застосовує суд. 4.1 Щодо вимоги про розірвання договору оренди землі Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК україни), Законом України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами у справі). Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України: «Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) сформульовано правовий висновок: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20). В даному випадку позивач обґрунтував необхідність розірвання спірного Договору оренди землі тим, що відповідач станом на 02.02.2022 не сплатив їй орендну плату за 2021 рік. Таким чином, суд вважає, що в діях ТОВ «ТРІАДА-МК» відсутня така обов`язкова ознака порушення Договору, яка є підставою для його розірвання, як систематична несплата орендної плати, оскільки остання має лише разовий характер. У зв`язку з цим позов [PERSON] в частині розірвання договору оренди землі є безпідставним та задоволенню не підлягає. 4.2 Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (абзац 4 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) зазначено, що «як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно яких здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці». Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У даній справі, відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача про невиплату їй орендної плати за 2021 рік у зв`язку з цим остання підлягає стягненню в примусовому порядку. Щодо розміру вказаної заборгованості, то суд погоджується з розрахунками проведеними позивачем, та перевіривши вважає їх належними і обґрунтованими. Тому позовні вимоги про стягнення з ТОВ «ТРІАДА-МК» на користь [PERSON] заборгованості по орендній платі в сумі 2410 грн 08 коп., з яких: 1901 грн - сума боргу; 190 грн 39 коп. - інфляційне збільшення; 318 грн 69 коп. - штрафні санкції, підлягають повному задоволенню. 5. Висновки щодо усіх позовних вимог позивача Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість та часткову доведеність позовних вимог [PERSON] , а тому вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із ТОВ «ТРІАДА-МК» заборгованість по орендній платі за 2021 рік в сумі 2410 грн 08 коп., з яких: 1901 грн - сума боргу; 190 грн 39 коп. - інфляційне збільшення; 318 грн 69 коп. - штрафні санкції. У задоволенні решти вимог слід відмовити. 6. Судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог слід стягнути 8492 грн 40 коп. судових витрат, з яких: 992 грн 40 коп. - судовий збір; 7500 грн - витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 6-8, 23-24). На підставі викладеного та

Outcome: partial