Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому (позові) просила: - стягнути з відповідача на свою користь частину додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 46368,20 грн.; - стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що вона з [PERSON] перебували узареєстрованому шлюбі з 30.12.2006. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 19.08.2010 шлюб було розірвано на підставі рішення суду. Їх син проживав та залишається проживати разом з нею. Рішенням суду від 27.10.2010 з [PERSON] на її користь стягнто алементи на утримання сина. Станом на 31.08.2021 заборгованість по аліментам відсутня. У додаткових витратах на утримання сина, який потребує лікування у медичних закладах, оплати протезування, санаторно-курортного лікування та інших супутніх витрат на загальну суму 92736,41 грн., - [PERSON] участі не приймав. Ззаначила також про фактичне понесення нею витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2500,00 грн. Ухвалою від 21.01.2022 зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за його місцем проживання (перебування), зазначеним у позові та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Від позивача та її представника - адвоката Міщенко Л.Г. надійшли заяви у яких вони просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти заочного розхгляду справи не заперечували. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 09.02.2022, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши та оцінивши докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрвоаном шлюбі з 30.12.2006 по 29.08.2010, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] та рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2010. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] ». Після укладення шлюбу прізвище позивача - « [PERSON] ». Згодом позивачем змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серія [NUMBER] . Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] , починаючи сплату аліментів з 18.08.2010. Місце проживання [PERSON] зареєстроване у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , з 09.09.2010, що підтверджено витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Місце проживання [PERSON] зареєстроване у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , з 09.09.2010, що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Згідно з даними медичної картки амбулаторного хворого № 070420 [PERSON] , останній має наступні медичні характеристики: - перебуває на диспансерному обліку з приводу сечокислого діатезу нирок - кристалурія (з 2010 року по теперішній час) та отримує відповідне медикаментозне і санаторно-курортне лікування (м. Трускавець, смт. Східниця); - міопія І ступеня обох очей (з 2011 року по теперішній час) - призначено окуляри, медикаментозне та фізіотерапевтичне лікування; - плоско-вальгусні стопи (з 2013 року) - показане ортопедичне взуття, масаж та лікувальна гімнастика; - консолідований перелом СЗ (шийного хребця), юнацький остеохондроз шийного відділу хребта, порушення постави (з жовтня 2017 року) - отримував медикаментозне лікування препаратами (траумель, фастум гель) та фізіотерапевтичне лікування; призначено носіння ортопедичного шийного коректора Шанца, ортопедичну постіль, плавання, санаторно-курортне оздоровлення; - хронічний рецидивуючий фаринготрахеїт, часті ГРВІ, що потребує симптоматичного та етіологічного лікування; - істинна прогенія (диспансерний облік з 2015 року по теперішній час) - призначено встановлення брекет-систем (початок лікування з січня 2018 року) та ретенційних апартів на обидві щелепи та подальша щомісячна корекція лікарем-ортодонтом; - диспансерний облік по діагнозу дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпотонічному типу (з 2018 року); - гострий бронхіт у період з 15 по 28 січня 2020 року (призначене медикаментозне лікування антибіотиком «Цефалексин» та показане симптоматичне лікування); - хронічний тонзиліт (часті загострення, гнійне - у березні 2020 року) - призначене медикаментозне лікування. Зазначені вище хвороби (діагнозіи) та перебування у зв`язку з ними на диспансерному обліку підтверджується також листом комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Долинської районної ради» від 08.01.2021 № 37/01-19. З урахуванням стану здоров`я сина - [PERSON] та призначеного йому медикаментозного, фізіотерапевтичного, ортодонтичного та санаторно-курортного лікування позивачем понесено і документально підтверджено (а.с. 34 - 116) витрати, включаючи транспортні та інші супутні витрати, у розмірі 92 736,41 грн., а саме: 1) Санаторно-курортне лікування нирок у ТзОВ «Відпочинковий комплекс «Верховина» смт. Східниця вартістю 28494,06 грн., у періоди: - з 11.11.2017 по 29.11.2017 - 9 360,00 грн. вартість путівки та 386,66 грн. - проїзд до санаторію і назад на дитину. Разом - 9 746,66 грн.; - з 29.12.2019 по 08.01.2010 - 8 000,00 грн. - вартість путівки та 537,51 грн. - проїзд до санаторію і назад на дитину. Разом - 8 537,51 грн.; - з 26.12.2020 по 08.01.2021 - 9 425,00 грн. - вартість путівки та 784,89 грн. - проїзд до санаторію і назад на дитину. Разом - 10 209,89 грн. 2) Лікування дискінезії жовчовивідних шляхів у Школі здоров`я «Золота рибка» санаторію «Берізка» (м. Приморськ Запорізької області) вартістю 8 953,16 грн., а саме: у період з 18.09.2018 по 08.10.2018 - 8 437,00 грн. за проживання і харчування дитини та проїзд - 516,16 грн. 3) Фізіотерапевтичне лікування тпавми шийного відділу хребта (08.10.2017), консультації лікаря ортопеда-травматолога. придбані медичні препарати (у т.ч. для фізіотерапевтичних вправ) вартістю 1 069,64 грн.: - турнік для виконання фізіотерапевтичних вправ (придбаний 13.12.2017) - 457,00 грн.; - шийний коректор ПІанца (Воротник Шанца) - 195,00 грн.; - консультації лікарем ортопедом-травматологом консультативної поліклініки Кіровоградської обласної дитячої лікарні: від 30.04.2018 - проїзд та супутні пов`язані із консультацією витрати (рентген, тощо) у сумі - 155,66 грн.; від 29,05.2018 - проїзд 134,93 грн.; - лікування у фізіотерапевтичному кабінеті Долинської центральної районної лікарні (медикаменти для фізіотерапії) - 127,05 грн.; 4) Оздоровлення та лікування остеохондрозу і порушення постави у пансіонаті «Романтика» (с. Генгорка, Генічеського району Херсонської області) вартістю 14 007,75 грн., у періоди: - з 28.06.2018 по 08.07.2018 - 4 650,00 грн. вартість путівки-ваучеру (безпосередньо на дитину) та 644,89 грн. проїзд до пансіонату і назад на дитину; - з 12.07.2019 по 24.07.2019 - 7 150,00 вартість путівки (безпосередньо на дитину) та 623,96 грн. проїзд до пансіонату і назад на дитину; - з 11.06.2020 по 20.06.2020 за проїзд на дитину - 938, 90 грн. 5) Витрати на придбання медикаментів на лікування нирок, жовчного міхура, шийного відділу хребта, очей, ротової порожнини, дихальних шляхів по вказаним діагнозам за призначеннями лікарів у період з 2018 року по 2021 рік (у тому числі для фізіотерапевтичного лікування) - у розмірі 14 233,29 грн. 6) Встановлення брекет-системи зі щомісячною корекцією, виготовлення та встановлення зйомних ретенційних апаратів на обидві щелепи (лікування проводилося в м. Кропивницькому, так як місцеві стоматологічні лікувальні заклади та приватні лікарі не надають даних послуг та в місті проживання дитини відсутні лікарі-ортодонти) - 22 215,00 грн. (всього за стоматологічні послуги); замовлення і придбання гелю для відновлення емалі та придбання зубного порошку - 1070,20 грн.; та транспортні витрати (проїзд у стоматологічну клініку і назад за весь час ортодонтичних послуг і корекції) - 2 693,31 грн. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. У ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні положення містяться у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Положеннями ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч. 1 - ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний Суд зауважує, визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку (постанова Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц (провадження № 61-9737св18). Отже, чинне законодавство гарантує право дитини на достатній життєвий рівень та визначає обов`язок батьків забезпечити дитині гідні умови життя, в тому числі фінансово. При цьому, законодавець не обмежує обов`язок батьків утримувати дитину лише сплатою аліментів, а й зобов`язує брати участь в додаткових витратах на дитину. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19), від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц (провадження № 61-9737св18). З огляду на досліджені докази у справі суд констатує наявність особливих обставин зумовлених хворобливим станом дитини - [PERSON] , що свідчить про дійсну необхідність у додаткових витратах на лікування та оздоровлення останнього. Крім того суд вважає доведеним розмір понесених [PERSON] додаткових витрат на дитину у розмірі 92736,41 грн. При цьому, суд зауважує, що відсутність домовленості між батьками про розподіл додаткових витрат на дитину та не встановлення судом на підставі наявних доказів істотних обставин щодо матеріального та сімейного становища сторін чи інших обставин, які б могли вплинути на дольову участь батьків у наведених додаткових витратах, - свідчить про доцільність їх покладення у рівних частинах після фактичного понесення разово, тобто по 46368,20 грн. на кожного з батьків. З урахуванням вищезазначеного, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, встановивши факт обгрунтованого понесення позивачем додаткових витрат на дитину, за відсутності чинників, які б свідчили про необхідності поділу таких витрат не у рівних частинах, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача частини додаткових витрат на утримання дитини є обґрунтованою та доведеною, вона не суперечить положенням закону, що регулюють, зокрема, сімейні правовідносини, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи, зокрема, інтересів дитини. Щодо витрат на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. Відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем на підтвердження понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги надано наступні докази: - договір про надання правової (правничої) допомоги № 4 від 24.09.2021, укладений між адвокатом Рядно А.П. та адвокатом Міщенко Л.Г. щодо оплатного надання правової допомоги у межах, крім іншого, цивільних справ, зокрема правовий супровід, складання процесуальних та інших документів правового характеру, із сплатою за такі правові послуги гонорару у розмірі 2000,00 грн.; - акт здачі-приймання послуг від 17.12.2021, за змістом якого сторони договору про надання правової (правничої) допомоги підтвердили надання адвокатом правової допомоги, а саме: консультація та вивчення матеріалів справи - 500,00 грн.; підготовка позовної заяви про стягнення додаткових витрат на утримання дитини 2000,00 грн.; - квитанція № б/н від 17.12.2021, якою підтверджено сплату [PERSON] адвокату Міщенко Л.Г. гонорару у розмірі 2500,00 грн. за договором про надання правової (правничої) допомоги № 4 від 24.09.2021. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката на спростування співмірності витрат відповідача на правничу допомогу від позивача до суду не надходило. Отже, питання розподілу судових витрат у частині витрати на професійну правничу допомогу слід вирішити відповідно до вищенаведених обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема, положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - на підставі чого, враховуючи задоволення позову у повному обсязі та те, що позивачем документально підтверджено у порядку передбаченому ст. 137 ЦПК України понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача на користь відповідача слід стягнути понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, який відповідає співмірності, необхідності та розумності таких витрат - 2500,00 грн. Питання розподілу судових витрат у частині сплати судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судових збір», та позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 908,00 грн. (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судових збір», у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, в якому позовна заява була подана до суду), слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved