Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

03.08.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 23.07.2021 року він отримав постанову «Про відкриття виконавчого провадження» від 21.07.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. на підставі виконавчого напису № 2175 від 24.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Барбуляк Х.М.. Згідно якого звернено стягнення на його рухоме майно - транспортний засіб марки SKODA, модель ОСТАVIA А7, дата випуску 2016, № кузова [NUMBER] , за рахунок якого задоволено вимоги АТ «Кредобанк», а саме 320129,60 грн. - неповернутої суми кредиту станом на 15.04.2021 року; 6945,22 грн. - прострочені відсотки станом на 15.04.2021 року та 2500 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», зокрема зазначає, що вчинення нотаріального напису можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, при наявності безспірної заборгованості перед стягувачем. Однак, сума заборгованості з ним не узгоджувалась, у зв`язку з цим вважає, що такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.08.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за виконавчим написом № 2175 вчиненим 24.06.2021 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною. Ухвалою суду від 01.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 11.10.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., згідно яких остання просить відмовити у задоволення позову та слухати справу у її відсутності. Представником відповідача 18.10.2021 року подано до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого посилається на те, що 11.11.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5067/2016, відповідно до якого Банк видав позичальнику кредит у розмірі 543638,92 грн. на строк до 01.11.2023 року. Відповідно до умов договору кошти були надані [PERSON] для оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки SKODA, модель ОСТАVIA А7, дата випуску 2016, № кузова [NUMBER] , укладеного між останнім та ТОВ «Єкспресс-авто» та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 20858,92 грн.. З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 11.11.2016 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 1059. У зв`язку з цим вищезазначений транспортний засіб перебуває у заставі АТ «Кредобанк» в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором. 16.03.2021 року Банк направив досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань до [PERSON] .. У зв`язку з відсутністю погашення заборгованості з боку позичальника, 15.04.2021 року АТ «Кредобанк» направив до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. заяву про вчинення виконавчого напису. 24.06.2021 року приватний нотаріус вчинила виконавчий напис за реєстровим номером № 2175 на предмет застави та запропонувала за рахунок отриманих коштів від реалізації предмета застави задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» на загальну суму 329574,82 гривень. Просить повністю відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] .. Ухвалою суду від 17.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача АТ «Кредобанк» про зустрічне забезпечення позову по даній справі. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просили про задоволення позову у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні декілька заяв про розгляд справи без його участі та про відмову у задоволенні позову. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. в судове засідання не з`явилась, в письмових поясненнях, надісланих нею до суду 11.10.2021 року, просила розглядати справу у її відсутність. Суд, з`ясувавши правові позиції сторін та обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. 11.11.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5067/2016, відповідно до якого Банк видав позичальнику кредит у розмірі 543638,92 грн. на строк до 01.11.2023 року (а.с. 12-17). Відповідно до умов договору кошти були надані [PERSON] для оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки SKODA, модель ОСТАVIA А7, дата випуску 2016, № кузова [NUMBER] , укладеного між останнім та ТОВ «Єкспресс-авто». З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 11.11.2016 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 1059 (98-99). 16.03.2021 року АТ «Кредобанк» направив досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань № 3044/2021 від 15.03.2021 року до [PERSON] (а.с. 100, 101, 102). 24.06.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис за № 2175, яким звернено стягнення на рухоме майно - транспортний засіб марки SKODA, модель ОСТАVIA А7, дата випуску 2016, № кузова [NUMBER] , що належить [PERSON] , за рахунок якого задоволено вимоги ПАТ «Кредобанк», а саме: 320129,60 грн. - неповернутої суми кредиту станом на 15.04.2021 року; 6945,22 грн. - прострочені відсотки станом на 15.04.2021 року та 2500 грн. - плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису (а.с. 41). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. 21.07.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66160715 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. № 2175 від 24.06.2021 року (а.с. 7-9) та постанову про арешт майна боржника (10-11). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням положень статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 року справа № 6-887цс17, від 23.01.2018 року справа № 310/9293/15ц, від 19.09.2018 року справа № 207/1587/16 та від 31.10.2018 року справа № 308/11193/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, нотаріусу не було надано належних та достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Окрім того, матеріали справи не містять відомостей того, що позивачем (боржником) [PERSON] отримано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань № 3044/2021 від 15.03.2021 року. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалось. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені відповідачем. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості ПАТ «Кредобанк» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати. Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ № 566, Постанови правління НБУ № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін.. Таким чином, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позову сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладається на відповідача.

Outcome: approved