Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

У квітні 2022 року представник позивача адвокат Кадук В.В. звернулася до суду з вимогою щодо усунення [PERSON] від права на спадкування та визнання права власності [PERSON] у порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] . Родинні відносини між позивачем та померлою [PERSON] підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00015924955 від 22.10.2015, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015925155 від 22.10.2015, свідоцтвом про народження позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, тому приватним нотаріусом Літвіновою І.І. було відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 51691821, номер у нотаріуса 31/2015. За прийняттям спадщини після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] (мати померлої [PERSON] ) та [PERSON] (син [PERSON] ). Проте свідоцтва про право на спадщину не отримали. Звернувшись за прийняттям спадщини, [PERSON] та [PERSON] отримали у спадщину по Ѕ частки спадкового майна після [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача зазначила, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, адже, прийнявши спадщину в порядку, передбаченому ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, він забезпечить своє право на отримання свідоцтва в майбутньому. [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Родинні відносини між позивачем та померлою [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 62990613 номер у нотаріуса 59/2018. За прийняттям спадщини після смерті [PERSON] звернулися позивач [PERSON] (син померлої) та відповідач [PERSON] за правом представлення (онук померлої [PERSON] ) як спадкоємці першої черги. Вважає, що відповідача [PERSON] має бути усунено від права на спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що померла [PERSON] перебувала у безпорадному стані, а відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, хоча мав можливість її надати. Перебування померлої [PERSON] у безпорадному стані та потреба спадкодавця у сторонньому догляді, допомозі та піклуванні підтверджується Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 10 листопада 2016 року по справі № 212/1020/16-ц, постановою ЛКК №121 від 03.02.2016 року, висновком судово-психіатричної експертизи №60 від 07.07.2016 року, медичною карткою амбулаторного хворого [PERSON] , довідкою про доходи №2788 1284 3577 3710 від 27.09.2021 померлої [PERSON] , показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві та можливість її надати підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, доданих до відповіді Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №27618/5/04-36-12-03-13 від 03.09.2021, Індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5, доданими додані до відповіді Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.09.2021 №0400-010706-7/129133, відповіддю КНП «ЦПМСД №2» КМР від 25.11.2021 №339, станом розгляду справ з сайту Судової влади України щодо [PERSON] , довідкою Покровсько-Тернівського районного ТЦК та СП вх.№34942/21 від 15.12.2021, показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Щодо визнання права власності на спадкове майно представник позивача зазначила, що постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. від 05.02.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку від спадкового майна, а саме: від Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та від земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:04:445:0012. В обґрунтування підстав відмови, у цих постановах, нотаріус зазначив про те, що 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. було заведено спадкову справу №31/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно даних у наданій копії спадкової справи, спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] є її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , та її син [PERSON] , однак Свідоцтва про право на спадщину на ім`я спадкоємців померлої [PERSON] , не видані, що унеможливлює визначення частки спадкового майна, яка фактично була успадкована [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. від 06.02.2021 відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку від спадкового майна, а саме від Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування підстав відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус додатково зазначила про те, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі яких право власності було зареєстровано за померлою [PERSON] . Вважає, що відмова приватного нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] є обґрунтованою, тому право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на це спадкове майно. Ухвалою суду\~від 19\~квітня 2021\~року прийнято\~позовну заяву\~до розгляду,\~відкрито провадження\~у справі,\~розгляд справи\~призначено в\~порядку загального\~позовного провадження\~з призначення\~підготовчого засідання. 18 січня 2022 року підготовче провадження закінчено, справу призначено до судового розгляду. 31 березня 2022 року, після виконання ухвал суду про витребування доказів, представник позивача [PERSON] надала суду пояснення відповідно до яких, обґрунтувала мотивувальну та прохальну частину позовної заяви. Також представник позивача [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Згідно ст.158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була повернута до суду, у зв`язку зі спливом строку зберігання, враховуючи зазначене, суд вважає не поважною причиною неявки відповідача до суду. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши покази свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне. [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Жовтневим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20.10.2015, відповідний актовий запис № 1267 (серія [NUMBER] ). Родинні відносини між позивачем та померлою [PERSON] підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00015924955 від 22.10.2015, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00022040529 від 05.02.2019, свідоцтвом про народження позивача, виданого, повторно, Жовтневим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15.10.2015, відповідний актовий запис № 1425 ( серія [NUMBER] ). Матеріалами справи встановлено та документально підтверджено, що за життя [PERSON] володіла: -Ѕ часткою житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд, розташованого в [ADDRESS] , зареєстровано на праві спільної часткової власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 5доп-193-27066 на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.01.1988 Другою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-164, підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» №185111 від 08.02.2021 року, договором купівлі-продажу від 29.01.1988, поверховим планом та експлікацією, доданими до відповіді КП ДОР «Криворізьке БТІ» вх.№35876/21 від 22.12.2021; - Ѕ часткою житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме квартира [ADDRESS] , загальноюплощею 55,8 кв.м, житловою площею 41,7 кв.м., літня кухня Г, сарай Д, вбиральня Ж . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.08.2013 року на ім`я [PERSON] на підставі договору дарування № 2275 від 21 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської обл. Літвіновою І.І., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5183992 від 21.08.2013, що підтверджується договором дарування від 21.08.2013, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №197377390 від 23.01.2020, технічним паспортом на будинок; - земельною ділянкою кадастровий номер 1211000000:04:445:0012 площею 0,0298 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.08.2013 на праві власності на ім`я [PERSON] на підставі договору дарування № 2275 від 21 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської обл. Літвіновою І.І., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5183992 від 21.08.2013 року, що підтверджується договором дарування від 21.08.2013, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №197377390 від 23.01.2020. Встановлено, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. було відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 51691821, номер у нотаріуса 31/2015. За матеріалами спадкової справи, витребуваної судом, після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулися: - [PERSON] (син померлої), заява від 09.12.2015; - [PERSON] (мати померлої), заява від 14.01.2016; - [PERSON] (брат померлої, як спадкоємець 2 черги), заява від 14.01.2016. Проте за наданими, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І., матеріалами спадкової справи встановлено, що вони не містять свідоцтв про право на спадщину за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, адже, прийнявши спадщину в порядку, передбаченому ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, він забезпечить своє право на отримання свідоцтва в майбутньому. Дана позиція узгоджується Верховним судом у постанові від 31.08.2020 по справі №350/1850/17, відповідно до якого він прийшов до наступного висновку: «факт того, що особа за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті матері, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину.» Таким чином, суд приходить до висновку, що своєчасно звернувшись з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, [PERSON] та [PERSON] фактично отримали у спадщину по Ѕ частки спадкового майна після [PERSON] , яка померла [INFO] . А саме: -по ј частці житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд, розташованого в [ADDRESS] ; -по ј частці житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою: [ADDRESS] ); -по Ѕ частці земельної ділянки кадастровий номер 1211000000:04:445:0012 площею 0,0298 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 24.07.2018, відповідний актовий запис № 1180 (серія [NUMBER] ). Родинні відносини між [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження № 00022040426 від 05.02.2019 та свідоцтвом про народження виданого, повторно, Жовтневим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15.10.2015, відповідний актовий запис № 1425 (серія [NUMBER] ). Встановлено, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. було відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 62990613, номер у нотаріуса 59/2018. За матеріалами спадкової справи, витребуваної судом, після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулися: -[PERSON] (син померлої), заява від14.09.2018, -[PERSON] (онук померлої, за правом представлення), заява від 13.10.2018. За матеріалами справи щодо обставин перебування померлої [PERSON] у безпорадному стані судом встановлено наступне. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 10 листопада 2016 року по справі № 212/1020/16-ц - [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Любимівка Курської області Росія, визнано недієздатною та призначено [PERSON] її законним опікуном. Рішення набрало законної сили 21.11.2016. У рішенні суду зазначено, мовою оригіналу: «… [PERSON] встановлений діагноз генералізований атеросклероз, за станом здоров`я потребує стороннього догляду, нездатна до самообслуговування, що підтверджено постановою ЛКК №121 від 03.02.2016 року…». Відповідно до висновку №60 від 07.07.2016 судово-психіатричного експерта обласного комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», [PERSON] страждає Хронічним стійким психічним розладом у формі Деменції не уточненої (F 03, згідно МКБ-10) та за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. З медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] встановлено, що [PERSON] потребувала стороннього догляду, діагноз генералізований атеросклероз, ІХС, видана довідка ВКК №121 про стан здоров`я (записи за 02.02.2016, 03.02.2016 сторінки 25-26 медичної картки). З довідки про доходи № 2788128435773710 від 27.09.2021 вбачається, що [PERSON] отримувала пенсію у мінімальному розмірі. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. За матеріалами справи щодо обставин ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві та обставин наявності можливості її надати, судом встановлено наступне. Відповідач, [INFO] , тобто є фізичною особою працездатного віку. З витребуваних судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, доданих до відповіді Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №27618/5/04-36-12-03-13 від 03.09.2021, встановлено, що відповідач [PERSON] отримував доходи за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 з таких джерел: у січні 2015 заробітна плата з військової частини [NUMBER] , у березні 2015 допомога на поховання з АТ «Кривбасзалізрудком», у лютому 2016, лютому 2018 соціальні виплати з Управління праці та соціального захисту населення виконкому, у березні 2016, квітні 2017, січні 2018 соціальні виплати з Департаменту соціальної підтримки виконкому, у січні, березні 2017, лютому та березні 2018 заробітна плата з ТОВ «ІНТЕРЛОК-Кривий Ріг». Індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5, які додані до відповіді Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 29.09.2021 №0400-010706-7/129133, встановлено, що відповідач отримував дохід у січні-лютому 2017 з ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг», у травні-грудні 2018 з ТОВ «Охоронне агентство «Кайман». З витребуваної судом відповіді КНП «ЦПМСД №2» КМР від 25.11.2021 №339 встановлено, що надати виписку з медичної карти амбулаторно хворого [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] не має можливості, у зв`язку з тим, що такий громадянин не укладав декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з жодним із лікарів нашої установи та його медична карта відсутня. Згідно стану розгляду справ з сайту Судової влади України відповідач [PERSON] по жодним кримінальним справам обвинуваченим не значиться, отже не міг відбувати покарання протягом 2015 2018 років. Довідкою Покровсько-Тернівського районного ТЦК та СП вх.№34942/21 від 15.12.2021 підтверджується, що [PERSON] на військовому обліку перебуває з 26.01.2009. Згідно Указу Президента України від 14.01.2015 №15 «Про оголошення часткової мобілізації» наказом Жовтнево-Тернівського райвійськкома від 12.02.15 за №24 був признаний у Збройні Сили України. Проходив службу з 12.02.15 по 14.04.16. брав безпосередню участь в АТО з 01.04.15 по 14.04.16. З зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач не мав постійного місця роботи, постійного заробітку, відповідно мав багато вільного часу. У відповідності до наявної медичної документації відповідач не має жодних проблем зі здоров`ям. Таким чином відповідач [PERSON] мав можливість надавати допомогу спадкодавцеві [PERSON] у формі догляду. Позивач непрацездатного віку, з 01.01.2011 року не працює та отримує пенсію, що підтверджується записами трудової книжки позивача та довідкою про доходи №0556215556987519 за період з серпня 2015 року по липень 2018 року. Дружина позивача [PERSON] з 03.09.2012 року по теперішній час працює в Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №87 на посаді вчителя початкових класів, що підтверджується довідкою 301-43/5 від 28.01.2021 року. За станом здоров`я позивач не мав можливості забезпечити матір [PERSON] належним доглядом, дружина працювала, відповідач відмовився допомагати доглядати за [PERSON] . З жовтня 2015 року доглядати за [PERSON] йому допомагали [PERSON] та [PERSON] . Поховання [PERSON] здійснював позивач, що підтверджується товарним чеком №11 від 25.07.2018 року про оплату ритуальних товарів. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] (дружина позивача [PERSON] ) пояснила, що чоловік за станом здоров`я не мав можливості самостійно доглядати за [PERSON] . Влітку 2015 року після смерті сестри в чоловіка стався серцевий напад, він почав погано рухатися та користувався паличками. Чоловік стоїть на обліку в онкоцентрі, йому проводили багато операцій та він проходив облучення для лікування меланоми. Просили [PERSON] забезпечити бабусю доглядом в обмін на те, що вся спадщина залишиться йому. [PERSON] відмовився. У вересні 2015 року був укладений договір оренди житлового будинку по [ADDRESS] з [PERSON] . Домовлено було, що вона буде сплачувати комуналку та доглядати за [PERSON] . З жовтня 2015 року до будинку переїхали [PERSON] разом з [PERSON] , які допомагали доглядати за [PERSON] з жовтня 2015 року по 24 липня 2018 року. Відповідач [PERSON] протягом жовтня 2015 липня 2018 декілька разів з`являвся до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в стані алкогольного сп`яніння, влаштовував сварки. Доглядати за [PERSON] відмовлявся. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з вересня 2015 року вона орендувала будинок за адресою [ADDRESS] для проживання в ньому. З позивачем [PERSON] вони домовилися, що вона буде сплачувати комуналку, а в рахунок оренди буде допомагати доглядати за його мамою [PERSON] . Вона переїхала в будинок з 01.10.2015 разом з [PERSON] і проживає в ньому і по теперішній час. Вона разом з Лізою допомагала доглядати за [PERSON] з жовтня 2015 року по день її смерті ( [INFO] ). Свідок пояснила, що [PERSON] не можна було залишити саму вдома взагалі, вона потребувала постійного стороннього догляду. Свідок постійно перебувала вдома, забезпечувала домашній побут. Відповідач [PERSON] протягом жовтня 2015 липня 2018 декілька разів з`являвся до бабусі в стані алкогольного сп`яніння, що вимушені були викликати поліцію. При цьому забезпечити бабусю [PERSON] доглядом або хоч якоюсь допомогою відмовлявся. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з жовтня 2015 року вона разом з [PERSON] проживала у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , який вони орендували у позивача. Позивач [PERSON] вже тоді погано рухався та користувався двома паличками. В рахунок оренди вона разом з [PERSON] доглядали за бабусею [PERSON] , яка перебувала у безпорадному стані та потребувала постійного стороннього догляду. Свідок працювала, купувала продукти харчування, ліки, а [PERSON] вела домашнє господарство. [PERSON] декілька разів приїздив до бабусі [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, влаштовував сварки, тому викликали поліцію. Зі слів свідка [PERSON] не надавав жодної допомоги у догляді та утриманні [PERSON] . Показами свідків та матеріалами справи підтверджується факт, що відповідач мав змогу допомагати та піклуватися за спадкодавцем [PERSON] , але злісно ухилявся від надання такої допомоги, в той час як позивач всіляко намагався допомогти матері. Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною третьою статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом особи, які ухилялись від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо усунення відповідача від права на спадщину підлягає задоволенню. Судом встановлено, що надані, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., матеріали спадкової справи не містять свідоцтва про право на спадщину за [PERSON] . Однак встановлено, що постановою від 11.10.2019 [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Постановою від 11.10.2019 [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:04:445:0012. Постановою від 11.02.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування відстав відмови нотаріус зазначив у цих постановах про те, що 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. було заведено спадкову справу №31/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно даних у наданій копії спадкової справи, спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] є її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , та її син [PERSON] , однак Свідоцтва про право на спадщину на ім`я спадкоємців померлої [PERSON] , не видані, що унеможливлює визначення частки спадкового майна, яка фактично була успадкована [PERSON] . У постанові від 11.02.2021 додатково зазначив про те, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі яких право власності було зареєстровано за померлою [PERSON] . Відповідно до п.1, 2 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012: 1. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. 2. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Відповідно до пп. 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено порядок підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, серед яких: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень в\~Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною п`ятою\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, якою визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень\~ст. 1299 ЦК України\~якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Верховний суд у постанові від 18 лютого 2021 року по справі № 127/7825/17 погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення первісних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, оскільки позивачам за первісним позовом відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які знаходяться у [PERSON]. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Верховний суд у постанові від 06 серпня 2020 року по справі № 205/822/17 погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо визнання права власності у порядку спадкування, оскільки позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що прийняття спадщини їх матір`ю (спадкодавцем позивача та відповідача) після смерті чоловіка було здійснене шляхом вступу в фактичне управління майном без оформлення правовстановлюючого документа, в зв`язку з чим відсутня можливість визначити склад і частки майна, які мають спадкуватися за законом і за заповітом. З огляду на зазначене, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи містяться достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1887,70 гривень. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 13, 81, 158, 247, 280 ЦПК України, 328, 392, 1216, 1222, 1224, 1267, 1268, 1270,1297, 1299 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», суд,-

Outcome: approved