Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~20.12.2021 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] і після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] ; право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Руднянське», розміром 3, 10 в умовних кадастрових гектарах. \~ \~ \~ \~Від імені [PERSON] було посвідчено заповіт за № 19, відповідно до якого на випадок своєї смерті [PERSON] зазначив, що належний йому на правах особистої власності житловий будинок і надвірні споруди: хлів, колодязь, літня кухня, льох, що знаходяться в селі Валер`янівка Рожищенського району, заповів своїй дочці [PERSON] . \~ \~ \~ \~Спадщину за заповітом, що залишилася після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач у встановлений законом порядок і шестимісячний строк належним чином не прийняла через неправильне розуміння закону щодо встановленого порядку та строку для прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину прийняла шляхом догляду за спадкодавцем до дня його смерті, шляхом догляду за спадковим майном після смерті [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володінням спадковим майном. \~ \~ \~ \~Про те, що пропустила строк для прийняття спадщини дізналася лише коли звернулася до Ківерцівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом і позивачу було відмовлено у цьому, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. При цьому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. \~ \~ \~ \~Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , терміном один місяць. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, ухвалено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, витребувані додаткові матеріали, призначено підготовче засідання на 21.01.2022 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 21.01.2022 року підготовче засідання відкладено на 08.02.2022 року, визнано явку у підготовче засідання позивача обов`язковою. \~ \~ \~ \~Підготовче засідання 08.02.2022 року не відбулося у зв`язку з хворобою головуючого судді. Підготовче засідання відкладено на 09.03.2022 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 09.03.2022 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] , закрито підготовче провадження у даній справі і призначено справу до судового розгляду по суті на 31.03.2022 року. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилася, але 29.03.2022 року подала суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (ас 68). \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, але 29.03.2022 року подав суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Пояснення на позовну заяву не подав ( ас 70). \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Представник відповідача 30.03.2022 року подав у суд письмову заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника відповідача, проти заявлених вимог не заперечують ( ас 72). Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив розглядати справу у відсутності учасників, згідно частини 1 статті 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, і після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] ; право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Руднянське», розміром 3, 10 в умовних кадастрових гектарах. \~ \~ \~ \~Від імені [PERSON] 16.06.2005 року виконавчим комітетом Руднянської сільської Ради народних депутатів Рожищенського району Волинської області було посвідчено заповіт за № 19, відповідно до якого на випадок своєї смерті [PERSON] зазначив, що належний йому на правах особистої власності житловий будинок і надвірні споруди: хлів, колодязь, літня кухня, льох, що знаходяться в селі Валер`янівка Рожищенського району, заповів своїй дочці [PERSON] . \~ \~ \~ \~Спадкоємцем за заповітом на житловий будинок і надвірні споруди: хлів, колодязь, літня кухня, льох, що знаходяться в селі Валер`янівка Рожищенського району, після смерті [PERSON] є його рідна дочка позивач [PERSON] . \~ \~ \~ \~Спадкоємцями першої черги за законом в частині спадкового майна, не охопленого заповітом, а саме: право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Руднянське», розміром 3, 10 в умовних кадастрових гектарах, після смерті [PERSON] є: дочка [PERSON] ; син [PERSON] , і були: син [PERSON] , який помер [INFO] ; син [PERSON] , який помер [INFO] ; син [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються: Свідоцтвом про смерть від 09.02.2010 року ( ас 5), Свідоцтвом про смерть від 03.07.2001 року ( ас 6), довідкою Руднянської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 18.05.2020 року ( ас 7), Сертифікатом на право на земельну частку ( пай) від 23.10.2013 року ( ас 8), заповітом від 16.06.2005 року ( ас 9), Свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.07.1986 року ( ас 10), Свідоцтвом про народження від 15.08.1967 року ( ас 11), Розпорядженням Рожищенської районної державної адміністрації № 397 від 19.12.1996 року з додатком ( ас 32, 33-34) \~ \~ \~ \~Спадщину за заповітом і за законом, що залишилася після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач у встановлений законом порядку і шестимісячний строк не прийняла, що підтверджується інформаційною довідкою Ківерцівської державної нотаріальної контори від 06.01.2022 року з додатком ( ас 28, 29). Постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори від 08.12.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смері [PERSON] , у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини ( ас 12). \~ \~ \~ \~Спадщину за законом, що залишилася після смерті спадкодавця [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] у встановлений законом порядку і шестимісячний строк не прийняв, що підтверджується інформаційною довідкою Ківерцівської державної нотаріальної контори від 06.01.2022 року з додатком ( ас 28, 29). \~ \~ \~ \~Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 3 статті\~1223, частини 1 статті\~1220, частини 1 статті\~1270\~ЦК України, здійснення права на спадкування, право на спадщину, виникає у день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно частини 3\~статті 1272 ЦК України. За змістом наведених норм ЦК України, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. У судовому засіданні встановлено, що позивач не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією паспорта позивача (ас 13-14), довідкою Руднянської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 18.05.2020 року ( ас 7), згідно якої [PERSON] , який помер [INFO] , до дня своєї смерті проживав один. У судовому засіданні встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, згідно з\~статті 1270 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач покликалася на те, що вважала, що не пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом догляду за спадкодавцем до дня його смерті, шляхом догляду за спадковим майном, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. За таких обставин, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, неправильне розуміння закону щодо встановленого порядку та строку для прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин, в контексті положень частини 3\~статті 1272 ЦК України,\~не поважними, оскільки вони ніяким чином не унеможливили реалізацію позивачем передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для подання заяви і прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивач на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] була повнолітньою, дієздатною і не мала жодних об`єктивно непереборних обставин, які б перешкодили їй вчинити дії, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зокрема, подати після 08.02.2010 року в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, її необізнаність про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, хвороби і смерті родичів, народження дітей тощо. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що позивач 18.05.2020 року отримала довідку виконкому Руднянської сільської ради Рожищенського району Волинської області про місце реєстрації спадкодавця на день його смерті, наявність заповіту від його імені на ім`я позивача, коло спадкоємців і кількість спадкового майна ( ас 7), а з позовом звернулася лише 20.12.2021 року Даний факт підтверджує ту обставину, що позивач станом на 18.05.2020 року була обізнана з вимогами законодавства щодо строку та порядку прийняття спадщини. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у судовому засіданні не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення її з 2010 року до нотаріуса у визначений частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Саме по собі незнання щодо порядку і строку для подання заяви про прийняття спадщини без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, оскільки причини пропуску строку, на які посилались позивач, є не є поважними, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, і не дають підстави для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, і саме по собі незаперечення відповідачем проти задоволення позову не є однозначною підставою для його задоволення, тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Крім того, позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу про те, що з часу відкриття спадщини після смерті спадкодавця вона цікавилися долею спадкового майна, хоча була обізнана з його наявністю, що обробляла земельний пай, що ставила питання про виділення його у натурі, що здавала в оренду тощо, тобто протягом останніх десяти-семи років не проявляла заінтересованість спадковим майном, хоча проживала в одному районі, де розташовані будинок, земельна ділянка і земельний пай, тому суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не порушив забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed