Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Ямпільський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, в якій просив: виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] за №1 від 22 січня 2007 року, складений Русавською сільською радою Ямпільського району Вінницької області; зобов`язати Ямпільський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виключити відомості про батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження [PERSON] , за №1 від 22 січня 2007 року, складений Русавською сільською радою Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивував тим, що 24.02.1990 він уклав шлюб з [PERSON] . 12 грудня 2006 року він розірвав шлюб з [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] . Батьком народженої дитини, згідно ст.133 СК України було записано його. Однак він з цим не згідний з наступних підстав: У січні 1996 року вони з [PERSON] подали заяву про розлучення, але їх розлучили лише 12 грудня 2006 року. Проте, що у свідоцтві про народження його зазначено, як батьком [PERSON] , він дізнався недавно. Більше того, на момент розлучення, [PERSON] проживала з [PERSON] . На його думку, відповідач і є батьком дитини. [INFO] [PERSON] померла. Тому він вирішив звернутися до суду за захистом свого права про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. [PERSON] звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про включення до актового запису про народження дитини даних про батька дитини, в якій просив: внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за №1 від 22 січня 2007 року, складений Русавською сільською радою Ямпільського району Вінницької області із включенням відомостей про його батьківство зі зміною прізвища дитини на « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] »; зобов`язати Ямпільський районний відділ ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести зміни до актового запису про народження - [PERSON] , за №1 від 22 січня 2007 року, складений Русавською сільською радою Ямпільського району Вінницької області із включенням відомостей про його батьківство зі зміною прізвища дитини на « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] ». Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] народилася [PERSON] . Батьком народженої дитини, згідно ст.133 СК України було записано [PERSON] . Але він з цим не згідний з наступних підстав: З 1994 року він проживав у громадянському шлюбі із [PERSON] , хоча вона з 24 лютого 1990 року по 12 грудня 2006 року перебувала у шлюбі із [PERSON] . Тобто, фактично [PERSON] 12 років не проживала разом із [PERSON] . Тому, він вважає, що є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . Вказані обставини змусили його звернутися до суду із зустрічною позовною заявою. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№431 від 21.01.2022 (а.с.21) в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити, підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом та просив їх задовольнити. Вказав, що про те, що батьком дитини записаний [PERSON] він дізнався нещодавно. Представник третьої особи Ямпільського відділу ДРАЦС у Могилів-Подільському районі Вінницької області - начальник відділу Юлія Денисова у судове засідання не з`явилася. Надала суду письмову заяву за вхід.№1064 від 17.02.2022 (а.с.48) в якій просила справу розглянути в її відсутність. Звернула увагу на те, що у разі задоволення позову, відомості про батька з актового запису про народження дитини будуть виключені, і у свідоцтві про народження дитини дані відомості будуть незаповнені, що суперечить нормам Сімейного законодавства (ст..135 СК України). Просила суд в рішенні зазначити відомості про батька, які необхідно буде вказати в актовому записі про народження дитини. Заяви, клопотання: заява позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] від 21.01.2022 вхід.№431 (а.с.21) про розгляд справи у його відсутність; клопотання [PERSON] про виклик свідків від 24.01.2022 вхід.№448 (а.с.22); клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про відстрочення сплати судового збору від 08.02.2022 вхід.№809 (а.с.35); заява [PERSON] про проведення підготовчого засідання у його відсутність від 08.02.2022 вхід.№810 (а.с.36); заява представника третьої особи Ямпільського відділу ДРАЦС у Могилів-Подільському районі Вінницької області - начальника відділу Юлії Денисової про розгляд справи у її відсутність від 01.02.2022 вхід№644 (а.с.23) та від 17.02.2022 вхід.№1064 (а.с.48). Інші процесуальні дії у справі: відкриття загального позовного провадження у справі, призначення підготовчого засідання від 19.01.2022 (а.с.14-17); задоволення клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про відстрочення сплати судового збору, прийняття та об`єднання зустрічного позову з первісним позовом, закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті від 08.02.2022 (а.с.38-43), задоволення клопотання [PERSON] про виклик і допит свідка, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами та без виходу суду до нарадчої кімнати. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорту громадянина України (а.с.4, 30) судом встановлено, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] народився [INFO] у Республіці Молдова, зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.6, 13, 31). Із копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.12.2006 (а.с.7, 33) судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12 грудня 2006 року у місті Сорока Республіки Молдова. Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2007 (а.с.8, 29) судом встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] . Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2020 (а.с.9, 34) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у [ADDRESS]. Із показань неповнолітнього свідка [PERSON] , даних нею у судовому засіданні у присутності начальника Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Миронишеної В.В., судом встановлено, що [PERSON] є її рідним біологічним батьком. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Разом з тим, судом встановлено і ця обставина не заперечується відповідачем за первісним позовом [PERSON] про те, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , так як підтверджено [PERSON] , та не спростовано [PERSON] , що з 1994 року і до народження [PERSON] , він проживав у громадянському шлюбі з [PERSON] , яка з 24 лютого 1990 року по 12 грудня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Ці обставини підтверджуються матеріалами справи та показаннями свідка [PERSON] , окрім того не заперечуються відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] . У цій справі сторонами не заявлялося клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, так як позивач за первісним позовом [PERSON] не вважає себе біологічним батьком [PERSON] , а відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] визнає заявлені до нього вимоги і вважає себе біологічним батьком дитини [PERSON] . Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №760/3977/15-ц (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Такого ж висновку Верховний Суд дійшов в постанові у справі №569/13821/18 від 18.02.2021 року. Суд встановив, що на час народження [PERSON] , її мати [PERSON] була у зареєстрованому шлюбі з позивачем за первісним позовом [PERSON] , проте проживала у громадянському шлюбі з відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] , і тому в актовий запис про народження дитини [PERSON] було внесено відомості про батька [PERSON] . Тобто, за змістом вказаних норм і з урахуванням посилання позивача за первісним позовом [PERSON] про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог в частині виключення з актового запису про народження №1 від 22 січня 2007 року відомостей про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини. Так, на момент реєстрації народження діяла презумпція, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. І тільки на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч.2, 3 ст.128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У зв`язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, він не зобов`язаний доводити своє батьківство. Тому, тягар доказування свого батьківства, лежить на позивачеві. Доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У судовому засіданні, як вище зазначалося, свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] проживав однією сім`єю разом із її померлою матір`ю [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1994 року. Від даних відносин в них у [INFO] народилась вона - [PERSON] . З моменту її народження, [PERSON] називав її своєю донькою та підтверджував той факт що є її біологічним батьком. Весь час [PERSON] забезпечував свою родину та піклувався про неї. Після смерті матері [PERSON] він й надалі продовжує матеріально забезпечувати її та доглядає за нею. Таким чином, з урахуванням наданих суду доказів та показів свідка, зокрема самої доньки [PERSON] , в суду не виникає сумнівів, що [PERSON] є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а відтак вважає за можливе задовольнити його позову вимогу про визнання його батьком дитини. Крім того, позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] просили зобов`язати відділ ДРАЦС внести зміни в актовий запис про народження неповнолітньої [PERSON] , виключивши з актового запису про народження останньої відомостей про нього - [PERSON] , як батька, та включивши до актового запису про народження [PERSON] відомостей про [PERSON] , вказавши його, як батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за №96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, (далі - Правила) встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення, зміни чи включення до актового запису про народження дитини відомостей про батька. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. А тому, враховуючи, що [PERSON] визнає своє батьківство відносно неповнолітньої [PERSON] та дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується його батьківство, то за таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Разом з тим, враховуючи, що [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , то за таких обставин, суд вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги [PERSON] в цій частині. При вирішенні питання про розподіл судових витрат в частині сплати судового збору позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] , суд виходить із того, що його позовні вимоги задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок згідно квитанції №78 від 18 січня 2022 року за подання позовної заяви до Ямпільського районного суду Вінницької області. Також, суд має підстави для стягнення із [PERSON] на користь держави судового збору у сумі 992 гривні 40 копійок за зустрічним позовом [PERSON] , оскільки вимоги останнього задоволено.

Outcome: partial