Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 жовтня 2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8973139, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу « АЗЛК», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 21 грудня 2018 року на вул. Чернишевського в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «АЗЛК», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Kia Ceed», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керування [PERSON] . Зазначена ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля марки «АЗЛК», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , який є власником вказаного автомобіля, що підтверджується постановою суду. В результаті ДТП транспортному засобу марки «Kia Ceed», державний реєстраційний номер [NUMBER] , заподіяно механічні пошкодження, а його власнику матеріальний збиток. Відповідно до Звіту № ZU271218 від 27 грудня 2018 року вартість ремонту становить 53374 грн. 26 коп. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, власнику транспортного засобу марки «Kia Ceed», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 51 374 грн. 26 коп., з відрахуванням франшизи у розмірі 2 000 грн. Поліс № АК/8973139 був виданий на підставі пенсійного посвідчення і відповідно зменшено розмір страхового платежу на 50 % - 25 687 грн. 13 коп. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з досудовою претензією, проте жодних коштів перераховано на рахунок ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" не було. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму боргу у розмірі 25 687 грн. 13 коп. та судові витрати. 30 грудня 2021 ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 66, 70), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 15 березня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31 жовтня 2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс № АК/8973139 (а. с. 6). Матеріалами справи підтверджено, що 21 грудня 2018 року о 19 годині 00 хвилин в районі буд. № 34 по вул. Чернишевського в м. Дніпрі [PERSON] , керуючи автомобілем «АЗЛК», державний реєстраційний номер [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Kia Ceed», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Вина відповідача у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили 05 лютого 2019 року (а. с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. 26 грудня 2018 на адресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся [PERSON] із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку (а. с. 32). Відповідно до звіту № ZU271218 від 27 грудня 2018 року вартість матеріального збитку становить 64 049 грн. 11 коп. (а. с. 17-21), та відповідно до умов договору страхування, з урахуванням вищевказаного звіту ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» збиток складає - 53 374 грн. 26 коп., здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 51 374 грн. 26 коп. з урахуванням відрахування розміру франшизи - 2 000 грн. (а. с. 7, 11). Позивач намагався вирішити цей спір з відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до відповідача, з досудовою претензією від 21 березня 2019 року за № 210319-543290/К про перерахунок на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суми в розмірі 25 687 грн. 13 коп. (а. с. 33), яка залишилась [PERSON] без реагування, в добровільному порядку витрати не компенсовані ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач, не подавши до суду відзиву, будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували би доводи позивача, суду не надав. В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами. Враховуючи вищевикладене, а також виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд вважає обґрунтованим вимоги позивача та можливим захистити його право шляхом стягнення з відповідача на його користь шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі у розмірі 2 270 грн. (а. с. 5), оскільки позовні вимоги задоволенні повністю.

Outcome: approved