Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1967 року забудови, загальною площею - 98,00 кв.м., жилою площею - 28,70 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 62,10 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: гараж, сарай, погріб з шийкою, убиральню, ворота з хвірткою, огорожу та яму вигрібну. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] . Факт належності йому вказаного житлового будинку підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 31 травня 1986 року, який завірений секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області. Земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS] та на якій розташоване вищезазначене будинковолодіння не була приватизованою ним та перебуває у власності територіальної громади виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області. В адміністративному порядку з метою проведення державної реєстрації житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та подальшого укладення договору купівлі-продажу житлового будинку ним, як власником, не виявилось можливим, постільки правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, а саме договір купівлі-продажу будинку, що розташований по [ADDRESS] , який був посвідчений 31 травня 1986 року секретарем Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області, не зареєстрований в установленому Законом порядку (не проведена його державна реєстрація у виконавчому комітеті Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області та/або у відповідних бюро технічної інвентаризації Київської області), а також не присвоєна юридична (поштова) адреса вказаного будинковолодіння на момент його відчудження. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Богуславська міська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , який складено 30.08.2021 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», у господарстві [PERSON] є житловий будинок з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1967 року забудови, загальною площею - 98,00 кв.м., жилою площею - 28,70 кв.м., допоміжною (підсобною) площею - 62,10 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: гараж, сарай, погріб з шийкою, убиральня, ворота з хвірткою, огорожа та яма вигрібна (а.с. 12 - 16). Факт належності [PERSON] вказаного житлового будинку підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 31 травня 1986 року, який завірений секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області (а.с. 10). В адміністративному порядку позивач не може провести державну реєстрацію вищевказаного житлового будинку, постільки правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, а саме договір купівлі-продажу будинку, що розташований по [ADDRESS] , який був посвідчений 31 травня 1986 року секретарем Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області, не зареєстрований в установленому Законом порядку (не проведена його державна реєстрація у виконавчому комітеті Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області та/або у відповідних бюро технічної інвентаризації Київської області), а також не присвоєна юридична (поштова) адреса вказаного будинковолодіння на момент його відчудження. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Належність позивачу [PERSON] житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] , підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим 30.08.2021 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» та копією договіру купівлі-продажу будинку, що розташований по [ADDRESS] , який був посвідчений 31 травня 1986 року секретарем Дибинецької сільської Ради народних депутатів Богуславського району Київської області. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496 гривень 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved