Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання права власності на гараж, в якому зазначила, що в травні 2006 року нею на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, розташованій за адресою: [ADDRESS] , без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту було побудовано гараж, загальною площею 32,9 кв.м, розміром 5.50 м х 6.20 м, який в розумінні ст.. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом. КП Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації 05 червня 2006 року було виготовлено технічну документацію на побудований гараж, а саме складений зведений акт вартості споруди, план споруди, журнал зовнішніх обмірів споруди. Відповідно до довідки МКП «Комунтранс» від 01 березня 2022 року № 134/1 побудованому гаражу було присвоєно адресу: [ADDRESS] . Рішенням Костянтинівської міської ради від 26 листопада 2021 року № 7/19-329 було затверджено проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки кадастровий номер 1412600000:00:020:1355, площею 0,0036 га, на території Костянтинівської міської територіальної громади у [ADDRESS] для будівництва і обслуговування індивідуального гаража та надано безкоштовно у приватну власність вказану земельну ділянку. 06 грудня 2021 року за позивачкою зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку. Враховуючи, що станом на теперішній час позивачці у встановленому порядку надано у власність земельну ділянку під вже збудоване нерухоме майно (гараж), будівництвом гаража прав інших осіб не порушено, позивач просить суд визнати за нею право власності на будівлю гаража за адресою: [ADDRESS] , побудованого на належній їй на праві власності земельній ділянці кадастровий номер 1412600000:00:020:1355, площею 0,0036 га. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила у заяві розглянути цивільну справу у її відсутність. Представник відповідача Костянтинівської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, звернувся до суду із клопотанням про розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що рішенням Костянтинівської міської ради Донецької області «Про безоплатну передачу земельних ділянок комунальної власності у приватну власність, крім земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян» № 7/19-329 від 26 листопада 2021 року (а.с. 4-6) затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 1412600000:00:020:1355 для будівництва і обслуговування індивідуального гаража та надано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку за кадастровим № 1412600000:00:020:1355 площею 0,0036 га, на території Костянтинівської міської територіальної громади у [ADDRESS] із земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади в особі Костянтинівської міської ради (а.с. 12, 14-18). Право приватної власності позивача [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,0036 га, кадастровий № 1412600000:00:020:1355, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 грудня 2021 року за № 45569772 (а.с. 13). Згідно довідки МКП «Комунтранс» від 01 березня 2022 року за № 134/1 адреса гаражу [PERSON] - [ADDRESS] . Адреса присвоєна до 01 липня 2019 року (а.с. 11). З технічної документації КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» станом на 05 червня 2006 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , розміщений гараж, літ. Б-1, загальною площею 32,9 кв.м., вартістю 14609 грн.; власник - [PERSON] (а.с. 7-10). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст.376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Під час розгляду справи про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва суди мають перевіряти наявність у позивача відповідного права на земельну ділянку, на якій зведено цей об`єкт. Цільове призначення зведеної споруди має узгоджуватися з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки. За таких обставин, приймаючи до уваги викладене вище, а також позицію представника відповідача, враховуючи що у ході судового розгляду судом не встановлено факту порушення прав чи законних інтересів інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] , як власника земельної ділянки, та визнати за нею право власності на самочинно збудований на цій земельній ділянці гараж. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved