Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Ухвалою Шевченківського районного суду від 26.01.2022 року частково задоволено скаргу дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича щодо відмови в задоволенні клопотання дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» про скасування арешту з рахунку дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» в акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України». Зобов`язано старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича або іншу, уповноважену на здійснення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 336/6979/19, який виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 7 квітня 2021 року, службову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт з рахунку дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» в акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України», накладений постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. від 16.06.2021 року. В задоволенні вимог про зобов`язання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича розглянути клопотання дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» від 21.09.2021 року про скасування арешту з рахунку в акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України», а також про зобов`язання відділу державної виконавчої служби у місті у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду від 26.01.2022 року відмовлено. 3 лютого 2022 року до суду надійшла направлена поштою 30 січня 2022 року заява дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат. В заяві зазначено, що під час підготовки до судового розгляду та вирішення справи в суді інтереси заявника представляв адвокат Юшин Д.В. на підставі договору про надання адвокатських послуг, за отримання професійної правничої допомоги якого (адвоката) заявник сплатив 14000 грн., що утворюють вартість виготовлення п`яти процесуальних документів за мінімальною ставкою в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати. Окрім того, на забезпечення участі представника заявника в судових засіданнях 8 грудня 2021 року та 26 січня 2022 року дочірнім підприємством «Бест Альтернатива» укладений договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Кузнецовою А.С., яка в межах наданих їй повноважень звернулась до суду з письмовим клопотанням про долучення до матеріалів справи письмових доказів. Вартість наданих адвокатом заявнику послуг у відповідності до акту приймання-передачі від 26.01.2022 року становить 1000 грн. Окрім вказаних видатків заявник просить стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на його користь вартість послуг поштового зв`язку в сумі 378 грн. 89 коп. В силу ч. 4 ст. 270 ЦПК України учасники справи в судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не викликались. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Ухвалення додаткового рішення внормовано статтею 270 ЦПК України, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Як випливає із змісту ст. 265 ЦПК України, яка регламентує вимоги до змісту рішення, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Аналогічні положення містяться в статті 452 ЦПК України, яка регулює розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на рішення, дії, бездіяльність державного або приватного виконавця, а саме: судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК). У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4). Право на професійну правничу допомогу, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, гарантовано статтею 59 Конституції України. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: dismissed