Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач звернувся із вимогами, якими просить суд ухвалити рішення про визнання незаконним та скасування наказу відповідача щодо відсторонення від роботи, поновити позивача на роботі та стягнути середній заробіток за весь час відсторонення від посади. Оскаржувані дії відповідача вважає протиправними та такими, які суперечать чинному законодавству. В обґрунтування зазначає, що відсторонення від посади вчителя через відсутність вакцинації проти КОВІД 19 є таким, яке не передбачено законодавством України, а отже зобов`язувати робити щеплення є протиправним. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засіданні та відповідно без фіксації його перебігу і підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач заперечував задоволення позову та вважає прийняті та оскаржувані позивачем рішення ухвалені в порядку та спосіб передбачений Конституцією та законодавством України. Проаналізував надані сторонами матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, отримувала код платника податків, має зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області та при зверненні до суду сплатила судовий збір. Позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, обіймаючи посаду вчителя. 2 листопада 2021 року відповідач видав наказ, яким повідомив про обов`язкове профілактичне щеплення проти КОВІД 19. 4 листопада 2021 року позивач ознайомилась із даним локальним актом. 8 листопада 2021 року відповідач видав наказ, яким відсторонила позивача від роботи на час відсутності щеплення проти КОВІД 19. Позивач отримала довідку про проведення тесту на виявлення антигену з терміном придатності до 10 листопада 2021 року. Проаналізував фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд не вважає, що прийняті відповідачем та оскаржувані позивачем рішення є протиправними та такими, яке не передбачені законодавством України. Навпроти, суд погоджується з доводами відповідача, що прийняті ним рішення прийняті у порядок та спосіб передбачений Конституцією та законодавством України, а отже підстав для задоволення позову не має. Так, з огляду на суспільні інтереси, тимчасове відсторонення від посади вчителя до проведення ним щеплення є виправданим. Майже ідентичного висновку дійшов ВС у рішенні від 10 березня 2022 року в справі 331/5291/19. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено наступне. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Результати вирішення спору не дають підстав для перерозподілу витрат позивача пов`язаних із розглядом даної справи. Витрати відповідача не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed