Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2022 року по цивільній справі № 204/8104/21 було частково задоволено позовну заяву [PERSON] до Держави Україна в особі Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за період з 21.10.2018 року по 20.10.2021 року 3 % річних у розмірі 288 733,86 грн. та інфляційні втрати у розмірі 678 390,12 грн., що разом становить 967 123,98 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 9 671,24 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. 11 березня 2022 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просив ухвалити додаткове рішення по справі, яким розподілити судові витрати, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80 000,00 грн. В обгрунтування заяви позивачем зазначено, що під час розгляду справи для захисту своїх прав та законних інтересів відповідач [PERSON] користувався професійною правничою допомогою Адвокатського бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» на підставі Договору про надання правової допомоги № 1 від 01.01.2020 року та додаткової угоди до нього від 01.10.2021 року. Відповідно до п. 3.1. Договору № 1 вартість однієї години роботи адвоката складає 2 500,00 грн. Факт надання адвокатом правової допомоги позивачу у цій справі в розмірі 80 000,00 грн. підтверджується Актом про надання правової допомоги від 16.02.2022 року. Позивач на момент подання цієї заяви поки ще не оплатив рахунок від 16.02.2022 року за надану правову допомогу АБ «Адвокатське бюро Валерія Гейка», разом з тим згідно вимог Договору про надання правової допомоги стосовно строків оплати правової допомоги не порушив, а тому вважає, що згідно законодавства, з урахуванням наданих доказів надання професійної правової допомоги та підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, такі витрати підлягають розподілу. При розподілі судових витрат та визначенні їх розміру просить суд врахувати кваліфікацію адвоката (кандидат юридичних наук) та досвід роботи адвоката Гейка Валерія Івановича, більше ніж 16 років, який був його представником у цій цивільній справі. Крім того вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката понесених під час розгляду справи у розмір 80 000,00 грн. (з яких 50 000,00 грн. «гонорар успіху») є розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, враховує витрачений адвокатом час. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи та за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Гейко Валерій Іванович, що підтверджується ордером серії АЕ № 1097988 від 19 жовтня 2021 року. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані: Договір про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01 січня 2020 року, укладений між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» та [PERSON] (а.с. 131); додаткову угоду до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01 січня 2020 року, укладену 01 жовтня 2021 року від імені Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» та [PERSON] (а.с. 132); акт про надання правової допомоги від 16 лютого 2022 року за договором № 1 про надання правничої (правової) допомоги від 01 січня 2020 р. з урахуванням додаткової угоди до нього від 01 жовтня 2021 р., в якому зазначено перелік наданих клієнту послуг із зазначенням кількості витраченого часу та вартості послуг (а.с. 133); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги (а.с. 134); рахунок № 16/02/22 від 16 лютого 2022 року, згідно якого винагорода за надання правової допомоги становить 80 000,00 грн. (а.с. 136). Отже, позивачем у заяві про винесення додаткового рішення заявлено до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 80 000,00 грн. Разом з цим, слід звернути увагу на те, що в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, що наведений позивачем у позовній заяві, позивач заявляв про те, що розмір його витрат на професійну правничу допомогу орієнтовно становитиме 25 000,00 грн. Тобто, сума судових витрат, заявлена позивачем до відшкодування, істотно (більш ніж втричі) перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Згідно з п. 3.1 Договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01 січня 2020 року, укладеного між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» та [PERSON] , клієнт зобов`язується сплатити адвокатському бюро гонорар-винагороду за надання правничої допомоги клієнту, що надається шляхом оплати виставлених адвокатським бюро рахунків за надання правничої допомоги не пізніше 365 календарних днів з дня отримання рахунку, в порядку почасової оплати виходячи із розрахунку вартості: 1 година правничої допомоги - 2 500,00 грн., 1 судодень - 2 500,00 грн. (а.с. 131). У Додатковій угоді до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01 січня 2020 року, укладеній 01 жовтня 2021 року між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» та [PERSON] , зазначено, зокрема, що сторони домовились викласти друге речення п. 3.3 Договору про надання правової допомоги № 1 від 01 січня 2020 року в наступній редакції: «Крім плати, передбачено в п. 3.1 цього договору, у разі досягнення позитивного для клієнта результату в судах України, або здійсненні адвокатським бюро інших юридичних дій на більш вигідних для клієнта умовах, клієнт за взаємною згодою сторін сплачує адвокатському бюро додаткову винагороду (гонорар) в розмірі 50 000,00 гривень (а.с. 132). Однак, вищевказаний Договір про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01 січня 2020 року та Додаткова угода від 01 жовтня 2020 року до договору про надання правничої (правової) допомоги не були надані суду під час звернення позивача з позовом до суду, хоча укладені були ще до звернення позивача до суду з даним позовом (позивач звернувся до суду з даним позовом 21 жовтня 2021 року), а отже підстави вважати, що позивач не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку відсутні. Суд зазначає, що позивач не був позбавлений можливості подати зазначені документи суду разом з позовом або долучити їх до матеріалів справи під час судового розгляду, до ухвалення рішення у справі. Про умови договору щодо сплати позивачем на користь Адвокатського бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» «гонорару успіху» у розмірі 50 000,00 грн. позивач під час розгляду справи не заявляв та не зазначав щодо таких витрат у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. За таких обставин, оскільки сума судових витрат, заявлена до відшкодування (80 000,00 грн.), істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (25 000,00 грн.), з урахуванням того, що «гонорар успіху» у розмірі 50 000,00 грн. взагалі не був зазначений позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, а також беручи до уваги той факт, що позивач під час розгляду справи не був позбавлений можливості подати в якості доказу Додаткову угоду від 01 жовтня 2020 року до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01 січня 2020 року, з урахуванням положень ч. 4 ст. 141 ЦПК України суд приходить до переконливого висновку, що позивачу слід відмовити у відшкодуванні судових витрат в частині винагороди (гонорару успіху) згідно п. 3.3 Договору у розмірі 50 000,00 грн. Крім того, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Гейко В.І., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 30 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість однієї години роботи у розмірі 2 500,00 грн. є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності та виконаних адвокатом робіт. Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial