Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 02.11.2020 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. вчинено виконавчий напис, реєстровий № 4918 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ГІГ-АНТ» борг у розмірі 122\~924,76 доларів США. Вказує, що 15.08.2008 р. між ним та ВАТ «Надра» було укладено Кредитний договір № 3121/2008-ф про надання кредиту у розмірі 61\~849,20 доларів США строком до 12.06.2034 р. та сплатою відсотків у розмірі 15,49% річних. Також 15.08.2008 між позивачем та ВАТ «Надра» було укладено Іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори Скібньовською Г. М., зареєстровано за № 2210. Згідно умов Іпотечного договору, в якості забезпечення виконання умов вищевказаного Кредитного договору в іпотеку було передано житловий будинок [ADDRESS] . 13.07.2021 р. позивачем за адресою його проживання у [ADDRESS] , отримано лист Приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської обл. Мелиха А. І., в якому знаходилась постанова про відкриття виконавчого провадження № 65612748 від 31.05.2021 р., у якій підставою відкриття виконавчого провадження зазначено оскаржуваний виконавчий напис. З даного виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом стягується з позивача на користь ТОВ «ГІГ-АНТ» заборгованість у розмірі 122\~924,76 доларів США з яких: прострочена заборгованість за кредитом 53\~715,49 доларів США; заборгованість за відсотками 69\~209,27 доларів США. Також зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2020 р. по 23.10.2020 р. Крім цього, позивач вказує, що ПАТ «КБ «Надра» у травні 2015 року зверталося до суду із позовною заявою про стягнення з позивача заборгованості за вищевказаним кредитним договором. В подальшому дана справа № 598/804/15-ц ухвалою суду була залишена без розгляду у зв`язку з неявкою позивача у судові засідання. Зазначає, що згідно з розрахунок заборгованості за кредитним договором №3121/2008-ф від 15.08.2008 р. доданим ПАТ «КБ «Надра» до матеріалів позову, остання оплата за кредитним договором була здійснена 21.01.2014 р. у розмірі 160 доларів США. Остання належна оплата у відповідності до графіку погашення заборгованості була здійснена 22.06.2011 р. у розмірі 25\~000\~доларів США. Зазначає, що подальші оплати були здійснені не у відповідності з умовами Кредитного договору, оскільки період з 12.09.2010 р. по 12.09.2013 р. вимагав щомісячної плати по 887,57 доларів США, а період з 12.09.2013 р. до 12.06.2034 р. вимагав щомісячної оплати по 824,36 доларів США, що зроблено не було. Таким чином, позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки не відповідає вимогам законодавства, так як вчинений на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а також вчинено з порушенням трирічного строку давності, а отже вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про нотаріат», які підтверджують безспірність вимоги. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного провадження. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились. Однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. У судове засідання представник відповідача ТОВ «ГІГ-АНТ» не з`явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т. В. у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А. І. у судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 15.08.2008 р. між [PERSON] та ВАТ «Надра» було укладено Кредитний договір № 3121/2008-ф про надання кредиту у розмірі 61 849,20 доларів США строком до 12.06.2034 р. та сплатою відсотків у розмірі 15,49% річних. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.07.2018 року у справі №598/804/15-ц позовну заяву ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача у судове засідання. 02 листопада 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис № 4918, яким запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіг-Ант» заборгованість, що виникла за Кредитним договором №3121/2008-Ф від 15 серпня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , за період з 16 січня 2020 року по 23 жовтня 2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом 53 715,49 доларів США, заборгованості за відсотками 69 209,27 доларів США, плати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума заборгованості становить 3\~497\~209,42 гривень. Приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А. І, 31.05.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65612748, на підставі виконавчого напису №4918, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., 02.11.2020. Як вбачається з копії наказу Міністерства юстиції України № 1358/5 від 14.04.2021, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13 серпня 2012 року за № 8832 на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку). При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій. Отже, відповідно до змісту наведених вище норм законодавства вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тобто відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший - підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). При цьому, недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення», меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню. При цьому, слід зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16. Суд зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами доповнено новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин . Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № К/800/6492/17 залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, якою, в свою чергу, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин . Отже, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса 02.11.2020, постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 втратила законну силу внаслідок визнання її судовим рішенням не чинною та незаконною, тобто нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Водночас, матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору №3121/2008-Ф від 15 серпня 2008 року, укладеного між позивачем та ВАТ «Надра» на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що також свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього підстав. Доказів протилежного відповідач чи треті особи суду не надали. Згідно із ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні , нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За вказаних обставин, суд приходиться до висновку про недотримання приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т. В. вимог законодавства України під час вчинення оспорюваного виконавчого напису, а тому позовні вимоги є підставними, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису за №4918 вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 02 листопада 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» заборгованості за Кредитним договором №3121/2008-Ф від 15 серпня 2008 року в сумі 122 924,76 доларів США за період з 16 січня 2020 року по 23 жовтня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, у силу вимог ст. 141 ЦПК України, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» на користь [PERSON] слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 908 грн. за звернення до суду із позовною заявою та сплачений судовий збір за заяву про забезпечення позову в розмірі 454 грн., що у сумі становить 1362 грн.

Outcome: approved