Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 21 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №11 від 31 січня 2022 року про відсторонення [PERSON] від роботи; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Томашпільська центральна районна лікарня» на користь [PERSON] середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи за період з 01 лютого 2022 року до моменту поновлення на роботі. Даний позов обґрунтовано наступним. [PERSON] працює на посаді лікаря отоларинголога в КНП «Томашпільська центральна районна лікарня» з 29.03.2000 року. 31 січня 2022 року позивачу надано на ознайомлення наказ №11 від 31.01.2022 року «Про відсторонення від роботи», з яким останній категорично не погодився. Позивач вказує, що постанова КМУ №1236 є тимчасовою та нею встановлені тимчасові обмеження прав. Однак право на працю є конституційним правом та не може бути обмеженим. Позивач зазначає, що перед проведенням щеплень, особі необхідно пройти медичний огляд та лише у разі відсутності у неї відповідних протипоказань провести щеплення. Позивачу не була надана об`єктивна інформація про щеплення, наслідки відмови від них та можливі поствакцинальні ускладнення. Також не запропоновано пройти медичний огляд. Позивач відмічає, що відсторонення його від роботи є дискримінацією у сфері праці. У роботодавця не вбачається законних підстав примушувати працівників вакцинуватися від коронавірусної хвороби COVID-19 та / або притягати їх до відповідальності за відмову вакцинуватися від цієї хвороби. Вакцинація від COVID-19 на сьогоднішній день є ризикованою медичною процедурою, а відтак позивач не може надати своєї згоди на участь в медичних експериментах, так як запропоновані вакцини не пройшли четвертої фази досліджень - вивчення побічних ефектів і протипоказань. Вакцина від COVID-19 не є традиційною вакциною. Це генно-інженерний продукт, в якому містяться білки РНК - м РНК. Вплив даної технології на людський організм в подальшому ще не вивчений. Також до складу вакцин від COVID-19 входить абортивний матеріал людини (кліткова лінія НЕК-293), аденовірус шимпанзе, що є відкритою інформацією та підтверджується самими виробниками. Позивач вважає неприпустимим введення цих речовин у кров та тіло людини. Позивач наголошує, що примусові медичні експерименти над людиною є неприпустимими. Оскільки після відсторонення позивачу було призупинено виплату заробітної плати, а тому в даному випадку ефективним способом захисту буде зобов`язання відповідача виплатити позивачу середнього заробітку за час відсторонення від роботи. 18 березня 2022 року відповідачем надано до суду відзив, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідач вказує, що перелік підстав для відсторонення працівника від роботи, який визначений ст. 46 КЗпП не є виключним. Наказом МОЗ від 04.10.2021 року затверджено перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим щепленням. Відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій є підставою для їх відсторонення. Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам. Громадяни України зобов`язані піклуватися про своє здоров`я. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Позивач був ознайомлений із наказом про обов`язкове щеплення проти COVID-19, заперечень своїх не надав. Відсторонення від роботи стало свідомим настанням правових наслідків для позивача. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 22 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 29 березня 2022 року без виклику сторін. 18 березня 2022 року відповідачем надано до суду відзив. Доводи учасників процесу. З матеріалів справи видно, що представником позивача [PERSON] , адвокатом Самаром В.О. отримано копію ухвали суду про відкриття провадження 03 березня 2022 року. Відповідачем Комунальним некомерційним підприємством «Томашпільська центральна районна лікарня» 09 березня 2022 року було отримано копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви із доданими до неї документами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що наказом директора КНП «Томашпільська ЦРЛ» [PERSON] від 31.01.2022 року № 11 «Про відсторонення від роботи»,

Outcome: approved