Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між сторонами припинено. Від шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , питання про місце проживання якого сторони вирішили добровільно. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, просила суд розглянути справу за її відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.24). Відповідач у судове засідання не з`явився, оскільки на даний час [PERSON] відбуває покарання в Житомирській ВК №4 за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2016 року (а.п.7-10), але про час і місце судового засідання він був повідомлений завчасно та належним чином (а.п.22), хоча не надав жодних заперечень щодо суті позову. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 29.04.2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області було складено відповідний актовий запис за № 152 (а.п.5). З копії свідоцтва про народження (а.п.6) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, у даному випадку інтересам позивачки. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка в своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », то суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі\~ст.55,\~56,\~104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved