Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувся до Макарівського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі - ТОВ «Сіроко Фінанс», відповідач), вказавши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову Олену Миколаївну, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича, в якому просив визнати виконавчий напис №13282, вчинений 28.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив наступне. 28.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено оспорюваний виконавчий напис №13282 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості за кредитним договором №75727282 від 23.05.2021 року на загальну суму 35427,00 грн., в тому числі з врахуванням плати за вчинення виконавчого напису. Даний виконавчий напис був пред`явлений до виконання відповідачем, та постановою від 16.12.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження №67919697. Вважає, що вищевказаний виконавчий документ, у вигляді виконавчого напису №13282, виданий 28.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, за відсутності належних і допустимих документальних доказів на підтвердження факту направлення позивачу вимоги або повідомлення про наявність заборгованості та необхідності її погашення, та повідомлення щодо відступлення прави вимоги щодо неї, що позбавило останнього права оспорити вимоги відповідача, а також за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 12.01.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.01.2022 року задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого документа - виконавчого напису №13282 від 28.10.2021 року у виконавчому провадженні №67919697. Копію ухвали суду від 12.01.2022 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 31.01.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800105527906 (а.с.49). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Приватний виконавець та приватний нотаріус своїм правом на надання суду письмових пояснень по суті позову, не скористались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне. 23.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , [INFO] , укладено договір позики №75727282 (далі - Договір, а.с. 19), відповідно до п. 2.3 якого на наступних умовах: сума кредиту - 10250,00 грн., строком на 30 днів, фіксована процентна ставка (базова) 1,99 % день. 28.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис №13282, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з громадянина [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору позики №75727282 від 23.05.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 23.06.2021 року. ТОВ «Сфірко Фінанс» набуло право вимоги за Договоромпозики №75727282 від 23.05.2021 року на підставі Договору факторингу №019-010721 від 01.07.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сфірко Фінанс». Запропоновано задовільнити вимоги ТОВ «Сфірко Фінанс» та стягнути з [PERSON] за період з 23.06.2021 року по 24.10.2021 року загальну суму 35427,00 грн., в тому числі з врахуванням плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 700,00 грн. (а.с. 18). Даний виконавчий напис був пред`явлений до виконання відповідачем (а.с. 17). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем від 16.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67919697 щодо примусового виконання виконавчого напису №13282, виданого 28.10.2021 року (а.с. 22-29). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зобов`язано КМУ опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. З врахуванням наведено вище, відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, як встановлено судом, серед документів наданих відповідачем нотаріусу (а.с. 19) для вчинення оспорюваного виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Кредитний договір №75727282 від 23.05.2021 року не посвідчений нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Тож за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису №13460 від 22.06.2021 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що приватним нотаріусом Сазоновою О.М. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів відповідно до Переліку, а саме відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №305/2082/14-ц. У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі №357/12818/17. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення з відміткою на такому письмовому повідомленні про його отримання не містять, що в свою чергу позбавляє позивача можливості надати свої заперечення щодо наявності заборгованості чи оспорити вимоги відповідача, а відтак і не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1362,00 грн. судового збору, з яких: 908,00 грн. - за подання позову до суду та 454,00 грн. - за подання заяви про забезпечення позову. Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову за ухвалою суду від 12.01.2022 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved