Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

17.02.2022 на адресу суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] адвоката Гаталяка М.Я. про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , приватного підприємства «Автовир», [PERSON] про визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу автомобіля. 22.02.2022 від [PERSON] та [PERSON] надійшли клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В обгрунтування клопотань останні зазначають, що з поданих до заяви документів, правовідносини, які виникли між [PERSON] та її представником - адвокатом Гаталяком М.Я., чітко врегульовані договором від 24 березня 2021 року. У відповідності до п.1.1 Договору вбачається, що [PERSON] (згідно Договору - Замовник) доручає, а Гаталяк М.Я. (згідно Договору - Виконавець) бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу. Згідно із Замовленням, представленим Замовником, які є невід`ємними частинами даного Договору в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1 Договору передбачено обов`язок Виконавця надавати юридичні послуги Замовнику, виключно згідно представлених остатнім Замовлень. Відтак, вважає, що адвокат - Гаталяк М.Я., повинен надавати юридичну допомогу згідно із Замовленнями, представленими [PERSON] . Згідно доданої до заяви копії замовлення №1 про надання юридичних послуг [PERSON] від 24.03.2021 (надалі - Замовлення) вбачається, що [PERSON] замовила послугу правничої допомоги у справі про визнання недійсними договорів комісії і купівлі-продажу автомобіля. Ціна за надану послугу склала 2000 гривень. Тобто, вищенаведеною копією Замовлення чітко передбачається, що [PERSON] замовила послугу правничої допомоги у справі про визнання недійсними договорів комісії і купівлі-продажу автомобіля. Дана послуга повинна була обійтись замовнику в 2000,00 грн. Однак, як вбачається з акту приймання-передачі №1 від 13.02.2022, послуга правничої допомоги у справі про визнання недійсними договорів комісії і купівлі-продажу автомобіля обійшлась [PERSON] у 9500 гривень. Також, у вищенаведеному акті, серед переліку наданих послуг, вказується послуга щодо складення заяви про збільшення позовних вимог вартість якої становить 1000 гривень. Позивачкою дійсно було подано заяву про збільшення позовних вимог у справі №443/507/21, якою Позивачка просила додатково визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки первинною позовною вимогою було тільки визнання недійсним договору комісії. Але, у Замовленні чітко передбачена послуга правничої допомоги у справі про визнання недійсними договорів комісії і купівлі-продажу автомобіля. Тобто, згідно Замовлення, при формуванні позовної заяви, предметом спору вже мало бути як визнання договору комісії недійсним так і визнання договору купівлі-продажу недійсним. А тому, вважає, що складання заяви про збільшення розміру позовних вимог не повинно було входити до переліку наданих послуг, оскільки визнання договору купівлі- продажу недійсним вже передбачено Замовленням. А також, дана заява суттєво затягнула сам розгляд справи, оскільки до справи додатково був залучений співвідповідач [PERSON] і їй додатково надався термін для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно, одне судове засідання також відкладалось через надання можливості [PERSON] подати відзив на позовну заяву, через що просить суд не зараховувати судове засідання, яке відбулось 22 червня 2021 року. Також, у зв`язку із неналежним виконанням ухвал Жидачівського районного суду Львівської області від 10.08.2021 та 21.10.2021 співвідповідачем - ПП "Автовир", судові засідання, які були призначені на ці дати, відкладались. А тому, було б справедливо стягнути послуги адвоката за дані судові засідання тільки з ПП "Автовир". Не згідні і з двічі проведеними консультаціями по одному й тому ж питанню, оскільки Позивачем вже була подана аналогічна справа до Жидачівського районного суду Львівської області (справа №443/2139/18), але залишена без розгляду. А тому, позивачці непотрібно було двічі проводити одну й ту ж консультацію. Беручи до уваги вищенаведені обставину, наголошують на тому, що згідно п. 3 ч. 3 ст.141 ЦПК України, у відповідності до якої, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Також, згідно ч. 4 ст.141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення. Наголошують, що сума судових витрат в розмірі 9500 гривень суттєво перевищує суму, заявлену Позивачкою у попередньому розрахунку (6000 гривень), а також суму, яка вказується у Замовленні (2000 гривень). Додатково звертають увагу і на тому, що Жидачівський районний суд Львівської області лише частково задоволив позовні вимоги визнавши тільки договір-купівлі продажу транспортного засобу №18/07/001393 від 17.07.2018 року недійсним. З врахуванням вищенаведеного просять зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] . Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду заяви судове засідання не з`явилася. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися. Представник ПП «Автовир», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.03.2022, є дата складення повного тексту судового рішення - 14.03.2022. Суд, вивчивши заяву про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, приходить до переконливого висновку, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі N 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. В справі N 755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Велика Палата роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Оглядом матеріалів справи встановлено, що 24.03.2021 між адвокатом Гаталяком М.Я. та [PERSON] було укладено Договір про надання юридичної допомоги /а.с.205/. Згідно з п. 1.1. вказаного Договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, згідно із замовленнями, представленими замовником, які невід`ємними частинами даного договору в обсязі та на умовах, передбачених цим договором /а.с.205/. Пунктом 3.1. вказаного Договору визначено, що за надані послуги, замовник здійснює оплату за надані послуги на розрахунковий рахунок виконавця або готівкою або у трьохденний строк із моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`мною частиною даного договору /а.с.205/. Згідно додатку № 1 до Договору № б/н від 24.03.2021 Замовлення №1 від 24.03.2021 про надання юридичних послуг [PERSON] , ціна послуги за правничу допомогу у справі про визнання недійсним договорів комісії та купівлі-продажу автомобіля 2 000,00 грн. /а.с.206/ Відповідно до Акту приймання-передачі №1 від 13.02.2022 адвокат Гаталяк М.Я. передає , а [PERSON] приймає нижчевизначену роботу у справі №443/507/21, а саме: усні консультації (25.03.2021-30хв), ціна послуги 500,00 грн.; складання позовної заяви (25.03.2021 -60хв), ціна послуги 2 000,00 грн.; складання заяви по збільшення позовних вимог (16.07.2021- 30хв), ціна послуги - 1000,00 грн.; складання клопотання про витребування доказів (16.07.2021-30хв), ціна послуги 1 000,00 грн.; участь у судових засідання: 22.06.221 - 1 000,00 грн., 10.08.2021 - 1 000,00 грн, 21.10.2021 - 1 000,00 грн, 30.11.2021 - 1 000,00 грн, 11.02.2022 - 1 000,00 грн.;, а всього: 9 500,00 грн. /а.с.207/ Вказану суму позивачка [PERSON] сплатила в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 15.02.2022 /а.с.208/ При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі N 910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд погоджується з доводами представника позивачки адвоката Гаталяка М.Я. про те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання ним правової допомоги позивачці [PERSON] при розгляді справи №443/507/21, однак критично оцінює розмір витрат на професійну правову допомогу в сумі 9 500, 00 грн., з огляду на наступне. Так, відповідно до наданого суду акту виконаних робіт, підписаних замовником [PERSON] та виконавцем Гаталяком М.Я., останній просить стягнути з відповідачів на користь позивачки 9 500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд вважає, що витрати в сумі 9 500, 00 грн. є не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, містить фактично два епізоди спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 5 500,00 грн. Зокрема, відповідно до акту приймання-передачі №1 від 13.02.2022 та квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 15.02.2022, суд стягує з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та ПП «Автовир» на користь позивачки [PERSON] витрати на правову допомогу за наступні послуги: складання позовної заяви (25.03.2021 - 60хв) - 2 000,00 грн.; складання заяви по збільшення позовних вимог (16.07.2021- 30хв) - 1 000,00 грн.; складання клопотання про витребування доказів (16.07.2021-30хв) - 500,00 грн.; за участь у судових засідання: 22.06.2021, 10.08.2021, 21.10.2021, 30.11.2021, 11.02.2022 - 2 500, 00, оскільки в сукупності було п`ять судових засідань, участь у чотирьох представник позивачки адвокат Гаталяк М.Я. приймав у режимі відеоконференцзв`язку, одне із них було відкладену у зв`язку із заявленим клопотання представника позивача про необхідність збільшення позовних вимог та залучення співвідповідача, а відтак і надання часу для подання відзиву на позовну заяву залученим співвідповідачем, два судові засідання було відкладено за клопотанням сторони позивача у зв`язку з необхідністю витребування доказів, відтак суд приходить до переконання, що 2 500, 00 грн. є достатнім, співмірним та розумним розміром, за участь у судових засіданнях, а всього - 6 000,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу за усні консультації надані адвокатом Гаталяком М.Я. [PERSON] у розмірі 500,00 грн., то такі до задоволення не підлягають, оскільки в ході судового розгляду встановлено та визнавалось сторонами, що адвокат Гаталяк М.Я. уже звертався з аналогічним позов до суду та такий позов було залишено без розгляду за заявою сторони позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З урахуванням того, що всі витрати понесені сторонами при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони, то суд вважає доцільним здійснити розподіл витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги в даній справі відносяться до вимог немайнового характеру, рішенням у справі позовні вимоги задоволено частково, відтак витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмір 50% від задоволених судом, а саме у розмір 3 000,00грн. (6 000/2). З врахуванням вищенаведеного, оскільки у даній справі позов заявлено до трьох відповідачів, то і сплачені позивачкою витрати на правову допомогу, підлягають розподілу між ними у рівних частинах. Отже, стягненню на користь позивачки [PERSON] підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. з [PERSON] , в розмірі 1 000,00 грн. [PERSON] та в розмірі 1 000,00 грн. з ПП «Автовир»,

Outcome: partial