Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки площами 0,8503 га, що в урочищі «Милівці» с. Підвербці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, та 0,2399 га, що в урочищі «Корчівка» с. Підвербці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавця, в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. Окрім цього, позивач просив суд витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. копію спадкових справ, заведених після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] 22.02.2022 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою суду було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] , згідно копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 150070139 та № 150078427 від 18.12.2018 року, належало право приватної власності на земельні ділянки, зокрема: площею 0,8503 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Милівці», с. Підвербці Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2625687700:01:005:0096 (а.с. 6), та площею 0,2399 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Корчівка», с. Підвербці Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2625687701:02:004:0052 (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтв про народження [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Ще за життя [PERSON] (мати) посвідчила на ім`я [PERSON] (позивач) та [PERSON] заповіт, яким заповіла [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і спірні земельні ділянки, а [PERSON] земельні ділянки та земельні частки (паї), які не є предметом даного позову, що підтверджується копією заповіту від 20.07.2018 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини (довідка Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 315 від 20.10.2021, а.с. 8). Також спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , шляхом звернення у шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 54), та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, успадкувавши земельні ділянки, які не є предметом даного позову (а.с. 69, 74 зворот). [PERSON] (батько) помер ще до моменту відкриття спадщини, а саме [INFO] (копія свідоцтва про смерть, а.с. 11). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 360/2018 від 14.11.2018 року, заведеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 43-80), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає, що також підтверджується письмовою заявою відповідача [PERSON] про визнання позову, який як спадкоємець першої черги за законом проживав разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини (довідка Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 315 від 20.10.2021, а.с. 8), однак не мав права на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України (а.с. 84, 86). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON] (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки, а саме витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, були видані після смерті спадкодавця [PERSON] (мати), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 431/02-31 від 20.10.2021 року (а.с. 14). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення. Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Отже, [PERSON] (позивач), будучи належним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкові земельні ділянки на своє ім`я в нотаріальному порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України,

Outcome: approved