Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

[PERSON] у грудні 2021 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесінтергруп» про стягнення коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 08.01.2019 року між ним та відповідачем-1 укладено Договір позики № 08/01/2019. Згідно умов Договору, позивач надав відповідачеві-1 [PERSON] безвідсоткову позику в сумі 18 000 000 грн., готівкою в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі, а відповідач зобов`язалася повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі. Відповідно до п. 2.1. Договору позики, позивач передав відповідачу-1 кошти готівкою: - 6 000 000,00 грн. - 11.01.2019 року; - 6 000 000,00 грн. - 18.0.2-2019 року; - 6 000 000,00 грн. - 2501.2019 року. Факт отримання коштів відповідачем-1 підтверджується розписками від 11.01.2019 року, 18.01.2019 року, 25.01.2019 року. Для виконання зобов`язань за договором позики між позивачем та відповідачем-2 08.01.2019 року укладено Договір поруки № 08/01/2019, згідно з пунктом 1.1. якого, відповідач-2 поручається перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань по Договору позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року. Відповідно до п. 2.4. Договору позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року, відповідач-1 зобов`язана була повернути одержані кошти в строк до 31.12.2019 року. У зв`язку з тим, що кошти відповідачем-1 в строк до 31.12.2019 року не повернуті, позивачем на адресу відповідачів 02.01.2020 року була направлена вимога про виконання зобов`язань за Договором позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року згідно якої позивач вимагав повернути кошти в розмірі 18 000 000 протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги. Відповідачами вищезазначена вимога отримана 02.01.2020 року. 01.02.2020 року позивачу від відповідача-1 надійшов лист про відсутність коштів у відповідача-1 для повернення позики. 02.02.2020 року позивачу від відповідача-2 надійшов лист про відсутність коштів у відповідача-2 для повернення позики. Станом на момент звернення до суду зобов`язання по поверненню коштів відповідно до умов Договору позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року відповідачем-1 не виконані. Крім того, станом на момент звернення до суду зобов`язання по поверненню коштів відповідно до умов Договору поруки № 08/01/2019 від 08.01.2019 року відповідачем-2 не виконані. Таким чином, посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 625, 553, 554, 543 ЦК України, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Бізнесінтергруп» на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 18 000 000,00 грн. Стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 11 350,00 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2012 року, відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). За змістом ухвали встановлено відповідачам 15-денний строк з моменту отримання цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача, відповідно до якої [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. 20.01.2022 року на адресу суду від відповідача-2 директора ТОВ «Бізнесінтергруп» Нікітенко М.О. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач-2 не заперечує проти позовних вимог. 25.01.2022 року на адресу суду від відповідача-1 [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач-1 також не заперечує проти позовних вимог [PERSON] . З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що відсутні перешкоди для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений Договір позики № 08/01/2019. Згідно п. 1.1. Договору позики, за даним договором Позикодавець передає Позичальникові безвідсоткову позику в сумі 18 000 000,00 грн. готівкою в строки і у порядку, зазначені в даному договорі, а Позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі. Відповідно до п. 2.1. Договору позики, позивач передав відповідачу-1 [PERSON] грошові кошти готівкою: - 6 000 000,00 грн. - 11.01.2019 року; - 6 000 000,00 грн. - 18.0.2-2019 року; - 6 000 000,00 грн. - 2501.2019 року. Факт отримання коштів відповідачем-1 підтверджується розписками від 11.01.2019 року, 18.01.2019 року, 25.01.2019 року. Також, для виконання зобов`язань за Договором позики між позивачем та відповідачем-2 ТОВ «Бізнесінтергруп» 08.01.2019 року укладено Договір поруки № 08/01/2019. Згідно Договору поруки, згідно пункту 1.1.,вбачається, що відповідач-2 поручається перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань по Договору позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року. Відповідно до п. 2.4. Договору позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року, відповідач-1 зобов`язана була повернути одержані кошти в строк до 31.12.2019 року. У зв`язку з тим, що кошти відповідачем 1 в строк до 31.12.2019 року не були повернуті, позивачем, 02.01.2020 року на адресу відповідачів [PERSON] була направлена вимога про виконання зобов`язань за Договором позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року згідно якої позивач вимагав повернути кошти в розмірі 18 000 000 протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги. Відповідачами вищевказана вимога була отримана 02.01.2020 року. 01.02.2020 року на адресу позивача від відповідача [PERSON] надійшов лист про відсутність коштів у відповідача-1 для повернення позики. 02.02.2020 року позивачу від відповідача-2 ТОВ «Бізнесінтергруп» надійшов лист про відсутність коштів у відповідача-2 для повернення позики. Таким чином, судом встановлено, що зобов`язання по поверненню коштів відповідно до умов Договору позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року відповідачем-1 не виконані. Крім того, станом на момент звернення до суду зобов`язання по поверненню коштів відповідно до умов Договору поруки № 08/01/2019 від 08.01.2019 року відповідачем-2 також не виконані. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 598 ЦК України, встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 1 статті 598 ЦК України, встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В матеріалах справи відсутні докази повернення отриманої позики. З огляду на це суд приходить до висновку, що сума основної заборгованості складає 18 000 000,00 грн. Із змісту позовної заяви під час розгляду справи судом встановлено, що у зазначений в Договорі позики строк, відповідач [PERSON] , не повернула позивачу суму позики за укладеним між ними договором. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, за цим договором ТОВ «Бізнесінтергруп» поручається перед кредитором [PERSON] за виконання боржником зобов`язання за основним договором. Відповідно до п. 1.3. Договору поруки, відповідальність поручителя і боржника щодо виконання зобов`язань за основним договором є солідарною. Як передбачено п. 2.1., 2.2. Договору поруки, сторони передбачили, що кредитор має право у разі порушення боржником зобов`язань за основним договором звернутися до поручителя з вимогою про виконання таких зобов`язань, а поручитель зобов`язується виконати їх за боржника у порядку та строки, зазначені у вказаній вимозі. У випадку невиконання поручителем вимог кредитора у вказаний строк (термін), заборгованість поручителя за цим договором вважається простроченою з наступного робочого дня після закінчення зазначеного строку (настання зазначеного терміну)вказаного у вимозі. Таким чином, відповідач-2 взяв на себе зобов`язання нести солідарну відповідальність перед позивачем за виконання боржником зобов`язання за основним договором. Станом на день розгляду справи порука не припинена. Доказів виконання зобов`язання поручителем суду не надано. Частина 1 ст. 553 ЦК України зазначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина 4 ст. 559 ЦК України передбачає, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідачами у справі позовні вимоги [PERSON] визнаються в повному обсязі. Таким чином, оскільки, станом на день розгляду справи борг за договором позики № 08/01/2019 від 08.01.2019 року відповідачем-1 не повернутий, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача встановленої суми боргу. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: approved