Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

У грудні 2021 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свій позов мотивують тим, що їм на праві приватної власності кожному належить по 1/5 частині квартири [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що у 2000 році до Фастівського міського суду звернулася Фастівська ЖЕК № 1 з позовом до них про стягнення заборгованості по комунальним платежам. Судовим рішенням було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ЖЕК № 1, 829,94 грн.. постановою Фастівської ВДВС від 29 травня 2001 року було накладено арешт на майно, яке їм належить, тобто на квартиру [ADDRESS] . Позивачі посилаються на те, що в листопаді 2021 року вони звернутися до Фастівської міської державної нотаріальної контори для переоформлення часток квартири, проте їм було повідомлено, що на вищевказану квартиру накладено арешт. Оскільки, борг за квартирну плату вже давно погашений, а арешт з квартири не знятий, тому вони змушенні звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гончаренко С.С. в судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подали заяву, в якій просили суд розглянути справу без їх присутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію подав клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі державного виконавця, та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку присутніх позивачів та представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що позивачам на праві спільної часткової власності, по 1/5 частині кожному, належить квартира [ADDRESS] , що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 243489 від 27 березня 2003 року. Як вбачається із Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 1230371, на квартиру [ADDRESS] , 05 червня 2001 року постановами Фастівської державної виконавчої служби № б/н, за реєстраційними номерами 1230371, 1230378, 1230385, було накладено арешт. З листів Фастівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 19.28.28/57231-5, № 19.28.28/57232-5, № 19.28.28/57235-5, № 19.28.28/57234-5 від 02 грудня 2021 року, № 18.19.28/4678/8 від 08 листопада 2021 року, вбачається, що згідно даних АСВП станом на день надання відповіді відкритих виконавчих проваджень де боржниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у відділі не перебувають. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивачі мають намір переоформити належні їм частки, проте через наявність заборони на відчуження квартири вони позбавлені можливості це зробити, що порушує їх право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивачі довели ті обставини, на які посилалися як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з метою захисту порушеного права власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для обтяження майна суд не вбачає, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved