Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 28 січня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана його представником - адвокатом Стецьковою-Бондар Л.Ф., у якій просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт реєстрації шлюбу 24 лютого 1951 року в с. Требухівці колишнього Летичівського району Хмельницької області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , в три місяці з дня вступу в силу рішення суду; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,41 га в умовних кадастрових гектарах із земель колишньої селянської спілки «Дружба» с. Требухівці Хмельницького району (на даний час) Хмельницької області як на спадкове майно, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0308443, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №144 від 30 травня 1997 року, після [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що померла [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , після смерті якого успадкувала належне йому майно у виді земельної частки (пай), однак не оформила спадкових прав. Вона є матір`ю позивача, після її смерті відрилась спадщина на належне їй майно, однак вона заповіту не залишала, позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні, оскільки його брати померли, тому він звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА 2. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. до суду не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 3. Представник відповідача Меджибізької селищної ради Герасімова М.В. до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД І ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА а) щодо встановлення факту, що має юридичне значення 4. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження. За змістом ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 5. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина, були однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували разом дітей. 6. Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00031018557 від 02 червня 2021 року вбачається, що виконавчим комітетом Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області 24 лютого 1951 року складено актовий запис про шлюб №7, який зареєстровано в Реєстрі 11 грудня 2012 року за №00089275843, відомості про чоловіка - [PERSON] , відомості про дружину - [PERSON] . 7. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого повторно 12 лютого 2004 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №55, його батьками є [PERSON] і [PERSON] . 8. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого повторно 26 травня 2016 року Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №39. 9. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого повторно 26 травня 2016 року Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] померла [INFO] у віці 81 року в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №9. 10. Згідно довідки Меджибізької селищної ради № 381-д від 31 травня 2021 року на день смерті [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ) був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день його смерті за цією ж адресою була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , дружина. 11. У довідці Меджибізької селищної ради № 382-д від 31 травня 2021 року зазначено, що на день смерті [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] ) була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] . За змістом виписок з погосподарських книг за період з 1950 по 2015 роки, які видані Меджибізькою селищною радою 04 червня 2021 року та 21 січня 2022 року, у житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , вересень 1932 року народження - голова домогосподарства (у виписці за період з 1996 року по 2000 рік його прізвище, ім`я і по батькові вказано [PERSON] , помер [INFO] ), [PERSON] , жовтень 1934 року народження - дружина (у виписці за період з 1996 року по 2015 року її прізвище, ім`я і по батькові вказано [PERSON] , голова домогосподарства), [PERSON] , лютий 1952 року народження - син (25 січня 1974 року вибув), [PERSON] , жовтень 1957 року народження - син (вибув 02 грудня 1980 року); [PERSON] , лютий 1966 року народження - син (згідно погосподарської книги за період з 1991 року по 1995 рік - вибув). 13. 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В. повідомлено [PERSON] , що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Для оформлення спадщини після її смерті, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформила спадкових прав, необхідно подати документи, які підтверджують шлюбні відносини спадкоємця із спадкодавцем, тобто факт того, що померла [PERSON] та померлий [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, так як є розбіжність у їх прізвищах. У випадку, якщо шлюбні відносини між померлими [PERSON] та [PERSON] неможливо довести, заявник може встановити факт родинних відносин між ним та померлим [PERSON] . Зокрема, у поданому свідоцтві про народження відомості про батька зазначено [PERSON] , що не співпадає з відомостями, зазначеними у свідоцтві про смерть спадкодавця. Для оформлення спадкових прав на право на земельну частку (пай), що належало померлому [PERSON] , необхідно подати оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане майно (сертифікат на право на земельну частку (пай)). Роз`яснено необхідність звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлення факту шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] . 14. Вищезазначеними письмовими доказами і показаннями свідків підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. 15. Необхідність встановлення факту, що має юридичне значення - факту реєстрації шлюбу 24 лютого 1951 року в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зумовлена тим, що у актових записах містяться розбіжності у їх прізвищах, зокрема, у актовому записі про шлюб вказано прізвище чоловіка та дружини - [PERSON] , однак у свідоцтві про смерть вказано прізвище чоловіка - [PERSON] . 16. Водночас, існування даної розбіжності в написанні прізвища порушує права їх сина [PERSON] , оскільки він не може оформити свої спадкові права. 17. За цих обставин суд вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, його встановлення безпосередньо породжує для позивача юридичні наслідки. б) щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини 18. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено у ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Законодавець у ст. 1268 ЦК України визначив, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3). У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 19. Із свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого повторно 27 січня 2022 року Летичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 36 років в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №28. 20. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого повторно 27 січня 2022 року Летичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 63 років в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №30. 21. 25 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільський фермер» листом повідомило [PERSON] , що має намір орендувати земельну ділянку на території с. Требухівці Хмельницького району Хмельницької області, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0308443. Оскільки [PERSON] помер, пропонують йому як його спадкоємцю оформити вказане спадкове майно та укласти договір оренди земельної ділянки. 22. 10 лютого 2022 року до суду надійшов лист приватного нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В., що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, відомості у Спадковому реєстрі про заведення спадкової справи після померлої іншими нотаріусами відсутні. 23. 17 лютого 2022 року до суду надійшов лист Хмельницького обласного державного нотаріального архіву про те, що по даних архівного фонду спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , у період з 1998 року по 2004 рік не заводилась. До листа додано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) згідно якої з 2005 року відомості про відкриття спадкової справи відсутні. 24. Наведеними письмовими доказами, листом приватного нотаріуса Романюк Н.В. щодо підстав відмови у вчиненні нотаріальних дій, підтверджується, що [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті [INFO] [PERSON] , після смерті матері інших спадкоємців немає, адже рідні брати позивача померли, спадкова справа після її смерті не заводилася. 25. Позивач дізнався про наявність майна, яке успадкувала його мати, однак належним чином не оформила, з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський фермер», тому суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, прийняття спадщини є правом особи, а не її обов`язком, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. в) щодо визнання права на земельну частку (пай) 26. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 27. За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та вказаного Указу Президента України особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством (КСП) акта на право колективної власності на землю вона: 1) працювала в цьому підприємстві; 2) була його членом; 3) була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 28. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (абз. 2). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність (абз. 3). 29. У абз. 1-4 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вказано, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). 30. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), серед інших, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (ч. 1). Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (ч. 2). 31. В силу п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права. 32. 25 червня 2021 року Відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області листом повідомив адвоката Стецькову-Бондар Л.Ф., що [PERSON] є у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», с. Требухівці, який доданий до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №12, виданого 24 жовтня 1995 року. На підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №119 від 26 травня 1997 року був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0308443, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 30 травня 1997 року за №144. Розмір земельної частки (паю) становить 2,41 га в умовних кадастрових гектарах. 33. 22 липня 2021 року у Громадсько-політичному виданні «Летичівська газета» №28 (11391) опубліковано повідомлення, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0308443, виданий на підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №119 від 26 травня 1997 року (зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за №144 від 30 травня 1997 року) на ім`я [PERSON] , вважати недійсним. 34. 30 липня 2021 року трудовий архів Летичівської селищної ради листом повідомив адвоката Стецькову-Бондар Л.Ф. , що [PERSON] дійсно працював в сільськогосподарському підприємстві с. Трубухівці, колгосп ім. Леніна (Дружба) Летичівського району Хмельницької області, зазначено відомості про стаж. 35. Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. 36. В 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року (абз. 2 п. 1). У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (абз. 3 п. 1). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (абз. 2 п. 23). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абз. 3 п. 23). 37. У зв`язку з тим, що [PERSON] помер [INFO] , до правовідносин щодо спадкування мають застосовуватись відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, які діяли на час його смерті. 38. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За змістом ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За змістом ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Законодавець у ЦК УРСР передбачив, що для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1). Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу) (ч. 2). Як зазначено у ч. 1 ст. 554 ЦК УРСР в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. 39. У п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361 (чинна на час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ) вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном (абз. 1). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (абз. 2). 40. Наведеними письмовими доказами, листом приватного нотаріуса Романюк Н.В. щодо підстав відмови у вчиненні нотаріальних дій, виписками з погосподарських книг підтверджується, що [PERSON] , який помер [INFO] , належало право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ХМ №0308443, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 30 травня 1997 року за №144. На даний час сертифікат втрачено про що є повідомлення в газеті. Хоча після його смерті спадкова справа не відкривалась, однак в силу наведених положень ЦК УРСР, положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , як його спадкоємець, прийняла спадщину, адже фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. 41. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , тому хоча вона не оформила належним чином своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивач має право звертатись до суду для захисту своїх прав як спадкоємець, адже нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальних дій. 42. Враховуючи те, що [PERSON] померла [INFO] , застосовуються положення ЦК України щодо спадкування. 43. За вказаних обставин суд вважає, що відсутність оригінала сертифіката на земельну частку (пай) не може бути підставою для не реалізації спадкоємцем своїх прав щодо спадкового майна, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. ІV. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 44. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. 45. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 46. Суд при вирішенні справи по суті враховує, що Меджибізька селищна рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. 47. Отже, Меджибізька селищна рада позовні вимоги визнає, таке визнання позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. V. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 48. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 49. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 50. У поданій суду заяві позивач вказав, що судові витрати покладає на себе. 51. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved