Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Представник позивачки звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що позивачка та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року, виданого радгоспом «П`ятихатський», є власниками квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач по справі: онук позивачки - [PERSON] . Реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку позивача створює для нього перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном, оскільки він вимушений буде нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб. Позивач зазначає, що відповідач, починаючи з 2017 року проживає не по місцю реєстрації, оскільки виїхав до своєї матері в м. Гайсин, будь-якої участі в утриманні житла не приймає. В зв`язку з тим, що в односторонньому порядку позивачка не може зняти з реєстрації відповідача, а також не може користуватись належним чином своєю власністю, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] , в судовому засіданні проти позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.02.1995 року, виданого радгоспом «П`ятихатський», є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.5). З довідки від 09.11.2021 року № 1360, виданої Петрівською селищною радою Кіровоградської області, та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.11.2021 року № 9 вбачається, що у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивачка - [PERSON] , син позивачки, який є третьою особою у справі, - [PERSON] , та відповідач, який є онуком позивачки - [PERSON] , який з листопада 2017 року за вказаною адресою не проживає, оскільки виїхав до своєї матері та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Частиною першою статті 383 Цивільного Кодексу України визначено: власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Конституцією України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (стаття 41). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статтями 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Стаття 391 Цивільного кодексу передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в пунктах 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Також, задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Реєстрація місця проживання є фіксацією дійсної адреси місця проживання особи та є наслідком наявності у відповідача правових підстав користування відповідним житлом. Крім того, відповідно до вимог абзацу 3 частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Угоди щодо користування відповідачем житловим будинком між сторонами не укладалось. На основі викладеного, враховуючи що реєстрація місця проживання відповідача у вищевказаній квартирі створює для опозивачки перешкоди у вільному користуванні майном, а також те, що починаючи з листопада 2017 року, тобто понад один рік, за зареєстрованим місцем свого проживання відповідач не проживає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved