Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом, яким просила: - встановити факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Калініна розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката серія CM № 0092512 від 11.09.1996, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються Кролевецькою районною державною адміністрацією членам КСП ім. Калініна під №545; - визнати за нею, [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 3,04 умовних кадастрових гектарів, що перебувала у колективній власності КСП ім. Калініна та належала померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії CM №0092512 від 11.09.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються Кролевецькою районною державною адміністрацією членам КСП ім. Калініна під №545 - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Обтове Кролевецького району Сумської області. Свої позовні вимоги мотивує наступним чином. [INFO] в селі Обтове Кролевецького району Сумської області померла [PERSON] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , окрім іншого майна входить право на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна та належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM №0092512, виданого Кролевецькою райдержадміністрацією 11 вересня 1996 року, зареєстрованого в книзі реєстрації за №545. Згідно з заповітом від 13.04.1995 року, [PERSON] , все своє майно заповіла позивачу, [PERSON] , яка є донькою померлої та спадкоємицею за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину у вигляді права на земельну частку (пай), яке залишилося після [PERSON] , у нотаріуса в зв`язку з тим, що сертифікат було видано після смерті [PERSON] . А тому просить суд встановити зазначений факт, що має юридичне значення, та визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, за змістом позовної заяви просить розгляд справи проводити без її участі (а.с.1-4). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника міськради. Заперечень щодо позову не має (а.с.47-49). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 200, 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в селі Обтове Кролевецького району Сумської області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Обтівським сільвиконкомом Кролевецького району Сумської області 17.04.1996 року, актовий запис №21 (а.с.8). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Обтівською сільською радою Кролевецького району Сумської області 12.11.1951 року, а/з №62 (а.с.12), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого Кролевецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) за №00033932002 від 30.11.2021 року (а.с.13). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 04.08.2021 року №17-09/68, на день смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] (а.с.9), яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті та фактичного розпорядження спадковим майном. Згідно з заповітом від 13.04.1995 року [PERSON] , все своє майно заповіла позивачу, [PERSON] (а.с.11). Згідно з довідкою Кролевецької міської ради Сумської області №17-06/273, заповіт, посвідчений від імені [PERSON] 13.04.1995 року, реєстровий №4, не змінювався і не скасовувався (а.с.10). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , окрім іншого майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката серія CM № 0092512 від 11.09.1996, виданого Кролевецькою райдержадміністрацією 11 вересня 1996 року, зареєстрованого в книзі реєстрації за №545, на землю, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Калініна (а.с.24). Факт належності [PERSON] земельної частки (паю) у землях КСП ім. Калініна підтверджується Розпорядженням голови Кролевецької РДА від 20.06.1996 року №372 (а.с.17), Державним актом на право колективної власності на землю серії СМ №019 та додатком до нього, згідно з яким під номером 546 включено до списку громадян-членів КСП ім. Калініна [PERSON] , с. Обтово (а.с.19-21). Відповідно до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Кролевецькою районною Державною адміністрацією членам КСП ім. Калініна, під №545 зареєстрований сертифікат серія CM №0092512 від 11.09.1996 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в с. Обтове, виданий на підставі Розпорядження райдержадміністрації від 20.06.1996 року, отримання якого підписом [PERSON] не підтверджено (а.с.22-23). Відповідно до листа Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06.12.2021 року №225/299-21, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії CM №0092512 від 11.09.1996 року, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються Кролевецькою районною державною адміністрацією членам КСП ім. Калініна за №545 [PERSON] не видавався і знаходиться на зберіганні у відділі №1 управління (а.с.16). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 29.11.2021 року №67526224, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.15). 29 листопада 2021 року приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Часовою Г.М. на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було надано роз`яснення, що оскільки з наданих документів вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , а правовстановлюючий документ виданий 11.09.1996 року, виник сумнів у належності спадкового майна на час відкриття спадщини за спадкодавцем (а.с.14). Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме: необхідне для оформлення ним своїх спадкових прав. Відповідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішення спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року, Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року). Згідно вимог ч.9 ст.5 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Пунктом 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 вказаного Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З наведених норм матеріального права вбачається, що особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на законних підставах видано сертифікат серія CM №0092512, зареєстрований 11.09.1996 року, на право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Калініна, розміром 3,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай), і право на зазначену земельну частку (пай) фактично їй належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно подати до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини або протягом цього ж строку вступити в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Оформити спадщину на право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського товариства ім. Калініна розміром 3,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , позивач не може, оскільки виникли сумніви у належності вказаного права спадкодавцю. Оскільки позивач шляхом вчинення певних дій у встановленому законом порядку прийняв спадщину після [PERSON] , інші спадкоємці за законом чи спадкоємці за заповітом відсутні, тому право власності на вказане спадкове майно слід визнати за [PERSON] як єдиним спадкоємцем. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 328, 1268 ЦК України,

Outcome: approved