Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

У грудні 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що між сторонами укладений кредитний договір SAMDN40000012467860 від 23.03.2007 року. Банком було надано відповідачу кредит у розмірі 136\~111,50 грн на строк до 22.03.2014 року. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав та, рішенням Дзержинського районного суду м. Харків від 15.06.2011 року, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 17 6398,37 грн, нараховану станом на 04.11.2010 року. Після чого, договірні відносини не припинилися та боржник не звільнився від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. За період з 23.11.2010 року по 18.11.2021 року відповідач заборгував банку у розмірі 147\~800,36 грн, яка складається із індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання - 128\~197,00 грн; 3% річних від простроченої суми - 19\~603,36 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив не подала. У відповідності до ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору № SAMDN40000012467860 від 23.03.2007 року [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та надано кредит у розмірі 136 111 грн. 50 коп. на термін до 22.03.2014 року. Таким чином, між сторонами склалися договірні відносини, врегульовані ЦК України, а саме: ст.1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 та частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харків від 15.06.2011 року, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 6398,37 грн, нарахованої станом на 04.11.2010 року. Рішення набрало законної сили. Позовні вимоги позивача підтверджуються: розрахунком заборгованості; копією кредитного договору про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки «Авторострочка» від 23.03.2007 року, копіями додаткових угод №1, №2 до кредитного договору № SAMDN40000012467860 від 23.03.2007 року. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість по кредитному договору за період з 23.11.2010 року по 18.11.2021 року складає 147\~800,36 грн, а саме: індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання - 128\~197,00 грн; 3% річних від простроченої суми - 19\~603,36 грн. [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за вказаним договором, внаслідок чого в неї перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість у вказаній сумі. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, а тому позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Outcome: approved