Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

21.03.2017 р. та уточнено 01.04.2019 р., 03.03.2020 р. а.с.127-129 т.2, а.с.1 т.3 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу в період з 06.09.2011 р. по 22.08.2016 р. включно, визнання об`єктом права спільної сумісної власності сторін автомобіль марки «VOLKSWAGEN Golf», 2006 р.випуску, реєстраційний № [NUMBER] (далі Автомобіль). Поділ Автомобіля, виходячи з рівності часток, визнання за [PERSON] права власності на Автомобіль, стягнення з відповідача на свою користь грошової компенсації за 1/2 частину Автомобіля в сумі 121850, 89 грн., вартість якого згідно експертизи становить 243701, 78 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем вони проживали спільно як родина без реєстрації шлюбу з 06.09.2011 р. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди житла. Спільно з відповідачем виховував її доньку [PERSON] , 2007 р.народження, що підтверджується зокрема поясненнями свідків фотознімками, висновком психолога. За час спільного проживання 16.03.2016 р. ним за особисті кошти отримані по договору позики та розписці 15.01.2016 р. від матері [PERSON] в сумі 8500 доларів США, в інтересах сім`ї було придбано спірний Автомобіль, який зареєстровано на відповідача. Вказаний Автомобіль просить визнати їх спільною з відповідачем [PERSON] власністю. Викладене підтверджується зокрема рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27.03.2018 р. про стягнення з нього боргу на користь [PERSON] в сумі еквівалентній 8500 доларів США, що еквівалентно 203581.00 грн. В описовій частині рішення зазначено що вказані гроші бралися в борг для купівлі Автомобіля. Оскільки Автомобіль знаходиться в користування відповідача, а їх частки по 1/2 частці є рівними, відповідно до ст.74 СК України, ст.ст.370, 372 ЦК України просить поділити спільну сумісну власність, стягнувши з відповідача грошову компенсацію за 1/2 частину Автомобіля в сумі 121850, 89 грн., а за відповідачем визнати право власності на Автомобіль. 05.02.2018 р. відповідачем було подано відзив на позов а.с.3-9 т.2, в якому [PERSON] визнає, що проживала спільно з [PERSON] в фактичному шлюбі з вересня 2011 р. по серпень 2016 р., коли вони припинили шлюбні відносини, в тому числі і по причині того, що позивач не надавав сім`ї матеріальної допомоги, офіційно не працював до 2014 року. Щодо визнання Автомобіля спільною сумісною власністю, відповідач заперечує, вказує, що в придбанні Автомобіля [PERSON] участі не приймав. В 2011 році її батько [PERSON] подарував їй автомобіль «Fiat Tipo», який позивач [PERSON] використовував як таксі, оскільки офіційно не працював, влаштувався на роботу лише в 2014 році. Отримані кошти направляв для допомоги своїй матері [PERSON] , яка мешкала в м.Кривому Розі, тому [PERSON] не мала коштів в сумі 8500 доларів США, як позивач зазначає в позову. В 2013 році вона продала автомобіль«Fiat Tipo» за 3000 доларів США. Від своєї матері [PERSON] вона отримала в борг по розписці від 02.02.2016 р. 7000 доларів США. За спірний Автомобіль вона особисто заплатила представнику власника [PERSON] 8500 доларів США, отримавши 07.02.2016 р. довіреність на право розпорядження Автомобілем, а 16.03.2016 р. в Територіальному сервісному центрі МВС в м.Києві уклала договір купівлі-продажу, зареєструвавши Автомобіль на своє ім`я. Тому купівлі була проведена взагалі буз участі позивача [PERSON] , та Автомобіль є її особистою власністю і не підлягає поділу. Відгук на відзив стороною позивача не подавався. В судовому засіданні представник позивача адвокат Глушко М.С., яка приймала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позов підтримала з підстав зазначених в позові. В письмових поясненнях а.с.41 т.3 також посилається на преюдиціальність встановленого факту отримання позивачем грошей по борговому зобов`язанню саме для купівлі Автомобіля, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27.03.2018 р. відповідно до приписів ст.82 ч.4 ЦПК України. 14.06.2021 р. представник позивача направила суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи без участі позивача та його представника а.с.76-78 т.3. Представник відповідача, адвокат Стельмах В.В. підтримав доводи викладені в відзиві на позов, визнав факт спільного проживання сторін, та не оспорював грошову оцінку автомобіля проведену позивачем в 243702.00 грн. Заперечував проти визнання Автомобіля спільною сумісною власністю сторін, вважаючи автомобіль особистою власністю [PERSON] . Вказує також, що рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27.03.2018 р. на яке посилається сторона позивача, було змінено апеляційною інстанцією і з рішення було виключено посилання, що гроші отримувались в борг [PERSON] саме для купівлі автомобіля «GOLF». Разом з тим договором, письмовою розпискою і поясненнями свідків підтверджується, що гроші для купівлі Автомобіля були виручені [PERSON] від продажу автомобіля «FIAT», і взяті в борг у матері [PERSON] . Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.04.2017 р. було відкрито провадження по справі та справа була призначен до судового розгляду а.с.46 т.1. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2017 р. після перерозподілу, справа була прийнята до розгляду та призначено судовий розгляд а.с.76 т.1. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2017 р. за клопотанням сторони позивача, було ухвалено проводити розгляд справи в режимі відео конференції з Оболонським районним судом м.Києва а.с.91 т.1. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2018 р. на місці з урахуванням домки сторін, було призначено підготовчий розгляд справи за правилами загального позовного провадження а.с.73-74 т.2. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2019 р. закрито підготовче провадження по справі, яку призначено до судового розгляду на 11.12.2019 р. а.с.184-185 т.2. Ухвалою суду від 21.02.2022 р. на місці було відмовлено в клопотанні представника відповідача адвоката Стельмаха В.В. в призначенні судово-почеркознавчої експертизи підпису [PERSON] на договорі позики з позивачем від 15.01.2016 р. Інші процесуальні дії не вчинялись. Заслухавши думки сторін, дослідивши\~\~письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд, ВСТАНОВИВ: Сторони по справі [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю в період з 06.09.2011 р. по 22.08.2016 р., але не знаходились в зареєстрованому шлюбі. Викладене підтверджується поясненнями представників сторін, тобто визнанням вказаної частини позову стороною відповідача, поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , договором оренди житла від 12.04.2014 р. а.с.136 т.1,15-19 т.2 згідно п.5.1 якого позивач [PERSON] має право постійно проживати разом з відповідачем і її донькою [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] , в сукупності з цими доказами, частково підтверджується наданими позивачем фотокартками а.с.6-18 т.1. Таким чином відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України слід встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу з 06 вересня 2011 року по 22 серпня 2016 року включно, оскільки вказаний факт має для позивача юридичне значення, адже пов`язаний з розподілом майна. В період спільного проживання на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2016 р. був придбаний автомобіль марки «VOLKSWAGEN Golf», 2006 р.випуску, реєстраційний № [NUMBER] , згодом номер транспортного засобу був змінений на № [NUMBER] , після реєстрації шлюбу [PERSON] а.с.28-31 т.2, 149-150 т.1, а.с.2 т.3. Спірний Автомобіль був придбаний за 65000 грн. згідно умов договору, та зареєстрований на відповідача [PERSON] . Кожна із сторін посилається на купівлю автомобіля за 8500 доларів США, на підтвердження чого позивач [PERSON] надає розписку, договір позики та рішення суду, про отримання від своєї матері [PERSON] 8500 доларів США а.с.5 т.1, 59-60, 152-153 т.2. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили в судовому засіданні вказані обставини. Відповідач [PERSON] надає розписку про отримання грошей в борг від матері [PERSON] 02.02.2016 р. в сумі 8500 доларів США, та розписку представника власника Автомобіля Дьячука І.Г. про отримання 8500 доларів США від [PERSON] 07.02.2016 р. до офіцій \~ \~ \~ \~ної купівлі Автомобіля 16.03.2016 р. а також довіреність [PERSON] а.с.146-148 т.1, 25-27 т.2. Обставини а які посилається відповідач підтверджують свідки [PERSON] і [PERSON] . Згідно правил ст.74 ч.1-2 Сімейного кодексу України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до правил ст.ст.60, 69 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1-5 глави 8 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вони мають рівні права на вказане майно. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно подружжя\~ділиться між\~ними в\~натурі,\~якщо домовленості\~не досягнуто,\~спір про\~поділ майна\~вирішується судом,\~при цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Аналізуючі досліджені докази, суд приходить до висновку, що спірний Автомобіль, який придбаний за 65000 грн. згідно офіційного договору купівлі-продажу є спільною сумісною власності. Суд приймає до уваги саме таку суму купівлі, яка підтверджується цивільно-правовим договором. Враховуючи зазначену суму купівлі, тривалість проживання сторін близько п`яти років, роботу як позивача так і відповідача, отримані обома сторонами грошових коштів згідно розписок, суд вважає доведеним що Автомобіль є спільним сумісним майном сторін, таким чином автомобіль марки «VOLKSWAGEN Golf», 2006 р.випуску, реєстраційний № [NUMBER] слід визнати об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , задовольнивши позов в цій частині. Стосовно поділу спільного сумісного майна, то позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.364 ч.1-2 ЦК України - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Як видно з заявлених позовів, то позивач [PERSON] не посилається на неподільність речі відповідно до правил ст.183 ч.2 ЦК України, грошова оцінка спірного Автомобіля в 243702.00 грн., проведена станом на 06.02.2017 р. а.с.21-29 т.1, виходячи з курсу в 9000 доларів США. Тобто за спливом п`яти років, позивач не надав суду достовірних даних вартості Автомобіля на теперішній час, та вказана оцінка викликає в суду сумнів, оскільки після п`яти років експлуатації вартість Автомобіля може істотно знизитись, що буде порушувати права відповідача. Виходячи з рівності часток столрін, слід поділити спільне сумісне майно, визнати як за позивачем так і відповідачем право власності по 1/2 частині Автомобіля. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог Суд знаходить підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2437,02 грн. сплаченого судового збору а.с.39 т.1, при частковому задоволенні позову. На підставі ст.ст.60, 69 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1-5, 74 ч.1-2 СК України, ст..364 ЦК України,

Outcome: partial