Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Держави Україна в особі Національної поліції України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю невиконанням рішення суду у справі № 686/17062/15, яке набрало законної сили 28 лютого 2020 року, в період з 09 листопада 2021 року по 15 листопада 2021 року, в обґрунтування якого вказав, що 21 грудня 2020 року позивач здав оригінал виконавчого листа в справі № 686/17062/15 від 02 березня 2020 року, однак до сьогоднішнього дня йому не перераховано кошти, тобто є явне невиконання рішення суду на підставі виконавчого листа, який ніколи ніким не визнавався таким, що не підлягає виконанню. Внаслідок невиконання рішення суду позивач вважає порушеними свої права : конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади Україна в частині правомірності та добросовісності, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування втрат, які були понесені позивачем на відновлення порушених прав, яке держава Україна зобов`язана забезпечити і яке є реальним, а не уявним чи примарним/законний інтерес, який отримує законний захист є правом очікування, а покладені обов`язки на судове владу та Державу Україна, полягають у тому, щоб рішення було не просто винесене, а й виконане, право на справедливий суд; виконання остаточного рішення, постановленого національним судом є невід`ємною частиною суду у розумінні ст. 6 Конвенції, права на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, а невиконання судового рішення до сього дня є триваючим правопорушенням, оскільки принцип мовчазної згоди не може застосовуватись для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності, навіть якщо ця діяльність здійснюється ДКСУ. Таким чином позивач оцінив розмір моральної шкоди в 1\~000\~000 грн. 00 коп., який вважає достатнім для покриття його страждань. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, відзив не позов, в якому позов не визнав та зазначив, що Національна поліція України є неналежним відповідачем у даній справі. Згідно інформації висвітленій у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області розглядалась цивільна справа № 686/17062/15 за позовом [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2015 відкрито провадження у справі № 686/17062/15 за позовом [PERSON] до прокуратури Хмельницької області, старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження прокуратури Хмельницької області Сибіги Андрія Васильовича про захист честі, гідності, ділової репутації та і відшкодування моральної шкоди. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/17062/15 від 16.01.2020 позов задоволено частково. Визнано, що поширені старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Хмельницької області [PERSON] відомості, що [PERSON] являється «Клоуном» - не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію та стягнуто з прокуратури Хмельницької області на користь [PERSON] 2027 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 263 грн. 87 коп. сплаченого судового збору та 2 648 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи та з прокуратури Хмельницької області на користь Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 3 140 гривень 00 коп. витрат пов`язаних з проведенням експертизи. В іншій частині позовних відмовити. Постановою Хмельницького\~апеляційного суду\~від 05.05.2020\~рішення Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 16\~січня 2020\~року скасовано\~та ухвалено\~рішення,\~яким в\~позові [PERSON] \~відмовлено та\~стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь Прокуратури\~Хмельницької області\~740\~грн.\~40\~коп.\~судового збору\~за подання\~апеляційної скарги\~та стягнуто\~з [PERSON] \~на користь\~Київського науково-дослідного\~інституту судовий\~експертиз 3\~140\~грн.\~00\~коп.\~витрат на\~проведення експертизи. Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2020 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року в справі за позовом [PERSON] до Прокуратури Хмельницької області, [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, визнано неподаною та повернуто. Відтак, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/17062/15 постановлене 20.01.2020 не набрало законної сили 28.02.2020, як стверджує позивач, відтак виконанню не підлягає. Відтак, безпідставними та необгрунтованими є твердження позивача, що Національна поліція України не виконує судове рішення у справі № 686/17062/15 з огляду на те, що: - Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/17062/15 не набрало законної сили; - НПУ не було учасником справи № 686/17062/15; - Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/17062/15 не створює для НПУ жодних обов`язків. З вищезазначеного вбачається, що жодних правовідносин у позивача з Національною поліцією України не було, відтак НПУ жодним чином не порушувало права [PERSON] . Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Для настання деліктної відповідальності необхідно довести наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вину. [PERSON] не надав належним доказів, які б свідчили про вчинення Національною поліцією України дії/бездіяльності, які спричинили позивачу моральну шкоду, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/17062/15 від 16.01.2020 позов задоволено частково. Визнано, що поширені старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Хмельницької області [PERSON] відомості, що [PERSON] являється «Клоуном» - не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію та стягнуто з прокуратури Хмельницької області на користь [PERSON] 2027 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 263 грн. 87 коп. сплаченого судового збору та 2 648 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи та з прокуратури Хмельницької області на користь Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 3 140 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з проведенням експертизи. В іншій частині позовних відмовити. Постановою Хмельницького\~апеляційного суду\~від 05.05.2020\~рішення Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 16\~січня 2020\~року скасовано\~та ухвалено\~рішення,\~яким в\~позові [PERSON] \~відмовлено та\~стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь Прокуратури\~Хмельницької області\~740\~грн.\~40\~коп.\~судового збору\~за подання\~апеляційної скарги\~та стягнуто\~ [PERSON] на\~користь Київського\~науково-дослідного\~інституту судовий\~експертиз 3\~140\~грн.\~00\~коп.\~витрат на\~проведення експертизи. Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2020 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2020 року в справі за позовом [PERSON] до Прокуратури Хмельницької області, [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, визнано неподаною та повернуто. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст. З Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (ст. 55 Конституції України, постанова Верховного Суду від 28.03.2018 року справа № П/9901ІЗ 70/18). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду,відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173,1174 цього Кодексу). Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Відповідно до пунктів 63, 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17 (провадження № 14-514цс19) у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161гс18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (постанова № 14-316цс19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14-447цс19) (пункт 28)), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Відповідно до ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи, а також держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти цивільного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ч. 1 ст. 170 ЦК України). За змістом ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок ухвалення судом незаконного рішення відшкодовується державою в повному обсязі. Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Із положень ч. 4 ст. 58 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) слідує, що держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»). За таких обставин [PERSON] безпідставно відніс Національну поліції України до учасників справи як представника відповідача Держави Україна. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень, наданих у п. 3, 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В обґрунтування заподіяної шкоди позивачем вказано, що Національною поліцією України не виконується рішення суду у справі № 686/17062/15 від 20.01.2020, чим завдано позивачу моральних страждань. Разом з тим, встановлено, що рішення суду у справі 686/17062/15 від 20.01.2020 скасовано, а в позові [PERSON] відмовлено. З моменту оголошення рішення судом апеляційної інстанції скасовані рішення суду першої втрачають законну силу. Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення наведених норм [PERSON] не навів жодних фактичних обставин та не надав доказів, які б свідчили про заподіяння йому Національною поліцією України як представником Держави Україна моральної шкоди, не обґрунтував її розмір, в чому полягала незаконність дій/бездіяльності Національної поліції України - не зазначив. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою в позові слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed