Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. Просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в нотаріальну контору, а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування позову покликається на наступне. Її тітка [PERSON] померла [INFO] . До дня своєї смерті остання проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Зазначає, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Позивачка вказує, що вона не проживала та не була зареєстрована з [PERSON] до дня її смерті ( [INFO] ) в [ADDRESS] . У встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] вона не звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала окремо від спадкодавця і не знала про наявність заповіту. Про наявність заповіту їй стало відомо лише в січні 2022 року, коли вона прийшла до старости с. Забір`я для отримання квитанції про сплату податку за землю. Після чого вона звернулась в Рава-Руську ДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак їй булоповідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку, що підтверджується листом № 20/01-16 від 31.01.2022. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки їй не було відомо, що її тітка [PERSON] заповіла все своє майно їй. Вказує, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить позов задоволити. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Просить задоволити позов. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника міської ради. Позов визнав. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомлено. Клопотань не подано. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів, зважаючи також на подані позивачем та представником відповідача письмові заяви. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично визнав позовні вимоги, не заперечив проти їх задоволення, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] в м. Львів, зареєстрована в [ADDRESS] , що стверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданим Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.10.1996. Із копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Львів і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу 16.08.1986 позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ", що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Встановлено, що тітка позивачки - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Забір`я Жовківського району Львівської області у віці 80 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Довідка № 57 від 25.01.2022 підтверджує те, що [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя, а саме 13 лютого 2001 року, склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці, що стверджується копією такого в матеріалах справи. Довідка № 74 від 01.02.2022 підтверджує те, що позивачка не проживала та не була зареєстрована з [PERSON] до дня її смерті ( [INFO] ) в [ADDRESS] . Встановлено, що у встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] , позивачка не звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала окремо від спадкодавця і не знала про наявність заповіту. Про наявність заповіту їй стало відомо лише в січні 2022 року. Після звернення в Рава-Руську ДНК, позивачці було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 68387319 від 03.02.2022 відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутні, отже, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім цього, суд враховує, що пропущений позивачкою строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в нотаріальну контору, є незначним. Таким чином, суд вважає, що позивачці слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в нотаріальну контору, а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved