Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позиція сторін у справі У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Київтеплоенерго, Відповідач-1), АТ «К. ЕНЕРГО» (далі - Відповідач-2), в якому просила: - визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11.10.2018 року, що був укладений між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Код в ЄДРПОУ: 40538421, Адреса: 01001, м. Київ, вул. Івана Франка 5) та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині відступлення права вимоги відносно [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) у розмірі 19 014,08 грн; - визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Код в ЄДРПОУ: 40538421, Адреса: 01001, м. Київ, вул. Івана Франка 5) щодо нарахування заборгованості [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) за житлово-комунальні послуги у розмірі 19 014, 08 грн; - зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Код в ЄДРПОУ: 40538421, Адреса: 01001, м. Київ, вул. Івана Франка 5) здійснити перерахунок за надання послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] шляхом: скасування заборгованості [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) в розмірі 19 014, 08 грн та в подальшому здійснювати нарахування за послуги з централізованого опалення; зменшення показників використаної кількості теплової енергії починаючи з листопада 2020 року по теперішній час; - зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (Код в ЄДРПОУ: 40538421, Адреса: 01001, м. Київ, вул. Івана Франка 5) здійснювати в подальшому нарахування за послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] з урахуванням зменшення показників використаної кількості теплової енергії. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що в період надання послуг Відповідачем-2, у Позивача не було заборгованості за отриману послугу централізованого опалення, що підтверджується відповідними квитанціями на сплату комунальних послуг. Відповідач-2 жодного разу не повідомляло Позивача про будь-яку заборгованість. 01.05.2018 року Відповідач-1 набув статусу теплопостачальної організації при цьому замінивши Відповідача-2 у відносинах із отримувачами послуги централізованого опалення. 11.10.2018 року між відповідачами укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 (далі - Договір цесії), за умовами якого Кредитор (Відповідач-2) відступає, а Новий кредитор (Відповідач-1) набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладання цього договору та корегувань платежів. За результатами такого відступлення права вимоги, на особовому рахунку Позивача почала обліковуватися заборгованість, яка відображена у розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.03.2021 року. Позивач зазначає, що Відповідач-2, виконуючи свої обов`язки із постачання централізованого опалення жодного разу не зазначало про заборгованість Позивача перед ними. 05.03.2021 року Відповідачам направлялися адвокатські завити, якими крім іншого вимагалось надати документально підтверджені докази виникнення та існування заборгованості по особовому рахунку Позивача. На такі адвокатські запити Відповідач1 послався лише на електронну базу даних, яке було передано за договором цесії, тобто фактично зазначив, що таких доказів у нього немає. Відповідь від Відповідача-2 так і не надійшла. Відзив на позов не надходив. Процесуальні дії Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] направлено за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами та витребувано докази у Відповідача-1. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30.06.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О. Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 861 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39841973 від 30.06.2015 року. 11.10.2018 року між Відповідачами укладений договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, за умовами якого Кредитор (Відповідач-2) відступає, а Новий кредитор (Відповідач-1) набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладання цього договору та корегувань платежів, (п. 1.1. Договору). Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору (п. 1.2. Договору). Згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги від 11.10.2018 року на особовому рахунку [NUMBER] , який належить Позивачу та відноситься до кв. [ADDRESS] , від Відповідача-2 до Відповідача-1 передано право вимоги на суму 19 014, 08 грн. За результатами такого відступлення права вимоги, на особовому рахунку Позивача почала обліковуватися заборгованість, яка відображена у розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.03.2021 року. При цьому позначається що заборгованість в сумі 19 215, 70 грн виникла як корегування (зазначається в графа «корегування, грн з ПДВ») у травні 2018 року, та в подальшому зазначається в графі «вхідне сальдо грн з ПДВ». Зі змісту листа Київтеплоенерго від 16.03.2021 року №30/3/2/4041 вбачається, що відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (АТ «К.ЕНЕРГО»), як постачальником теплової енергії, з метою здійснення обліку обсягів спожитої теплової енергії та здійснення розрахунків, у взаємовідносинах із споживачами теплової енергії використовувало програмний комплекс Електронна база даних. Зазначена електронна база даних, передана до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» відповідно договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 601-18. Електронна база даних формувалась на підставі даних фактичного споживання послуги, зокрема, за даними приладу обліку споживача. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила № 630). Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги). У пункті 32 Правил № 630 визначено, що виконавець зобов`язаний надавати споживачеві в установленому законодавством порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, якісні показники надання послуг, граничні строки усунення аварій або інших порушень порядку надання послуг, а також інформацію про ці Правила (зазначається у договорі, а також розміщується на дошці оголошень у приміщенні виконавця). За змістом пункту 2 частини першої статті 7 та пункту 3 частини другої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, а виконавець зобов`язаний без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством. З матеріалів справи вбачається, що згідно з рахунками-повідомленнями про сплату комунальних послуг в період надання послуг Відповідачем-2, у Позивача не було заборгованості за отриману послугу централізованого опалення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо піше не встановлено договором або законом. За правилами статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Під час розгляду справи сторона відповідача не довела суду, що первісний кредитор у зобов`язанні передав новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються стосовно заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 19 014, 08 грн, матеріали справи таких доказів не містять. Враховуючи те, що рахунках-повідомленнях на оплату комунальних послуг АТ «К. ЕНЕРГО» не повідомляло позивача про наявність заборгованості, Київенерго не надало обґрунтованого розрахунку такої заборгованості, а електронна база не є належним та допустимим доказом її наявності, то суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення. Одночасно стороною відповідачів не спростовано, що Відповідач-1, не маючи жодного документального підтвердження факту опломбування та постановлення на облік Відповідачем-2 індивідуального лічильника теплової енергії самовільно визначив його наявність, здійснював відповідні нарахування, а також не зміг повідомити які показники лічильника надавалися Позивачем для відповідного нарахування за надану послугу. За правилами статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу по 4 600, 00 грн з кожного.

Outcome: approved