Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , як законний представник малолітньої [PERSON] , звернулась до суду 01.11.2021 з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн. щомісячно з кожного, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2020 в справі №712/15843/19 відповідачів було позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 15.09.2020 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №861 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] » - було надано дитині статусу позбавленої батьківського піклування, та визначено форму влаштування для малолітньої дитини влаштування під опіку. 29.09.2020 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №935 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] » - було встановлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] (позивача), з усіма правами законного представника визначеного чинним законодавством. З цього часу позивач займається обов`язками опікуна, вихованням дитини та її утриманням. Батьки, які були позбавлені батьківських прав, жодним чином не приймають участі у вихованні дитини, а ні фінансово а ні фізично. Тому позивач звернулась до суду з даним позовом в інтересах дитини. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ст.. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд даної справи в заочному порядку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України). Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2020 в справі №712/15843/19, яке набрало законної сили 07.08.2020, відповідачів було позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 15.09.2020 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №861 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] » - було надано дитині статусу позбавленої батьківського піклування, та визначено форму влаштування для малолітньої дитини влаштування під опіку. 29.09.2020 рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №935 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] » - було встановлено опіку над [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] (позивача), з усіма правами законного представника визначеного чинним законодавством. Таким чином, дитина [PERSON] перебуває на повному утриманні свого опікуна [PERSON] . Відповідачі матеріальної допомоги на утримання дитини не надають. Крім того, судом встановлено, що судовим рішенням від 06.07.2020 року у справі №712/15843/19 не вирішено питання про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, не дивлячись на вимоги ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки, в силу вимог ч.2 цієї ж статті СК, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У зв`язку із чим [PERSON] змушена звертатися до суду з цим позовом для вирішення питання щодо утримання дитини відповідачем. Суд вважає, що відповідачі не позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, оскільки доказів того, що вони є непрацездатними, або що вони не працює та не отримують доходу, останні суду не надавали, так як і відзиву на позов із викладенням заперечень щодо заявлених до них вимог суду не надіслали. Таким чином, суд вважає, що відповідачі від добровільного надання щомісячної матеріальної допомоги на утримання дитини ухиляються, оскільки, як вбачається з позовної заяви та досліджених у справі доказів, весь обсяг обов`язків, пов`язаних з утриманням дитини, покладено на позивача [PERSON] , яка є опікуном малолітньої [PERSON] . Відтак, суд встановив порушення прав малолітньої дитини на належне утримання з боку батьків, позбавлених у встановленому законом порядку батьківських прав, яке підлягає судовому захисту. Визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,0грн. щомісячно з кожного відповідача, відповідають положенням ч.3 ст. 181 СК України, а також є справедливими та достатнім розміром аліментів для гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Оскільки позовна заява надійшла до суду 01.11.2021 року, то, відповідно, присудження судом стягнення аліментів повинно вираховуватися від дня пред`явлення позову, а саме з 01.11.2021 року. Таким чином, порушені права позивача на утримання з боку батьків [PERSON] та [PERSON] малолітньої [PERSON] , опікуном якої є позивач, підлягають поновленню шляхом задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів судовий збір в сумі по 454 грн. з кожного, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved