Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Форміка» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 січня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Форміка» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Будівельної Техніки» (Страхувальник) був укладений договір № 10/2-2001 страхування майна (далі - договір страхування), згідно якого Страховик зобов`язувався відшкодувати Страхувальнику збитки, які будуть завдані внаслідок втрати майна, що належить Страхувальнику на законних підставах згідно умов та в порядку визначених цим договором та Правилами. Згідно п.1.3. договору №10/2-2001 страхування майна (далі - договір страхування) предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням Майном. Відповідно до Додаткової угоди №118 від 13.08.2020р. до договору страхування Страховик та Страхувальник погодили перелік з застрахованого Майна, на яке буде з 13.08.2020року розповсюджуватися страховий захист на умовах договору страхування, а зокрема: виброплита РС 54 ТWР (заводський №232). Відповідно до умов вищезазначеного договору страхування (в розділі «Терміни Договору») орендодавцями є Страхувальник та/або ФОП [PERSON] .. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Будівельної Техніки» (надалі - Установник Управління) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Управитель) був укладений договір управління майном б/н від 09.01.2020 року. Відповідно до Додаткової угоди від 13.08.2020 року до договору управління майном погодили перелік Майна, яке з 13.08.2020 року передано Установником управління Управителю, в тому числі - виброплита РС 54 ТWР (заводський № 232). 15 червня 2020 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - Орендодавець) та гр. [PERSON] (в подальшому - Орендар/Відповідач) був укладений договір оренди обладнання за № СПООО519 (далі - Договір оренди). Згідно п. 2.5. Договору оренди факт передачі узгодженого переліку Обладнання в оренду засвідчується підписанням Сторонами Акту передачі обладнання в оренду. Підписання Орендарем Акту передачі обладнання в оренду засвідчує: - факт передачі Орендодавцем технічно справного обладнання; - факт ознайомлення Орендаря із всіма особливими властивостями роботи обладнання; - факт проведення інструктажу з використання Обладнання в роботі та правил безпеки при його застосуванні. 25 листопада 2020 року між Орендодавцем та Орендарем/Відповідачем був укладений Акт №0002805 передачі техніки-обладнання в тимчасове користування, в якому сторони погодили термін оренди виброплита РС 54 TWР, заводський № 232 протягом 3 (трьох) діб (з 25.11.2020 по 28.11.2020). Згідно п. 2.6. Договору оренди для повернення Обладнання з оренди Орендар має доставити Обладнання на склад Орендодавця технічно справним, в такому ж стані, в якому отримав в оренду, з урахуванням нормального зносу, разом із усією документацією на Обладнання, якщо така передавалась. Крім того, Обладнання повинно бути відчищено від будівельного, монтажного, іншого бруду, від забруднення фарбою, мастилами, іншими технічними забруднювачами та сумішами. При поверненні забрудненого Обладнання, Орендар повинен оплатити всі витрати Орендодавця по видаленню забруднення з Обладнання, на підставі виставленого Орендодавцем рахунку на протязі 3 (трьох) банківських днів, з моменту виставлення рахунку. Проте, Орендар не повернув орендоване майно ні у визначений термін, ні в подальшому. Орендодавець направив Відповідачу претензію про повернення орендованого інструменту або погашення повної вартості, проте Відповідач так і не повернув орендоване майно ні у визначений термін, ні в подальшому. Також, відповідно до умов п. 6.10. договору оренди Орендодавець направив до правоохоронних органів заяву про вчинення з боку Відповідача протиправних дій. В ході перевірки вищевказаного повідомлення правоохоронними органами встановлено, що факти викладені в його заяві, не входять до компетенції НП, а є прерогативою суду, куди рекомендовано звертатися всім зацікавленим особам. 31.03.2021 року Орендодавець звернувся до Страховика із повідомленням про виникнення збитку. 23.06.2021 року Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про проведення страхової виплати та надав потрібні документи. Відповідно до договору страхування № 10/2-2001 від 09.01.2020 року Позивачем даний випадок був визнаний страховим, складено страховий акт №59/20-10/2-001 від 23.06.2021 року та виплачено Орендодавцю страхове відшкодування на загальну суму 8 720 грн. (вісім тисяч сімсот двадцять гривень), що підтверджується платіжним дорученням за №1243 від 23.06.2021 року. З метою досудового врегулювання Позивачем на адресу Відповідача була надіслана претензія за №137 від 23.07.2021 року про відшкодування шкоди у порядку регресу. Проте, а ні письмової відповіді, а ні виплати страхового відшкодування Позивач від Відповідача так і не дочекався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Позовні вимог підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст.ст.1 та 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09.01.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Форміка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Будівельної Техніки» був укладений договір № 10/2-2001 страхування майна, а саме виброплита РС 54 TWР (заводський № 232), згідно якого страховик зобов`язувався відшкодувати Страхувальнику збитки, які будуть завдані внаслідок втрати майна, що належить страхувальнику на законних підставах згідно умов та в порядку визначених цим договором та правилами. В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Будівельної Техніки» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір управління майном № б/н від 09.01.2020 року. 15.06.2020 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди обладнання за № СП000519. 25.11.2020 між орендодавцем та [PERSON] був укладений Акт №0002805 передачі техніки-обладнання в тимчасове користування, в якому сторони погодили термін оренди виброплити PC 54 TWP (заводський №232) протягом 3 (трьої) діб з 25.11.2020 року по 28.11.2020 року. Проте орендар не повернув орендоване майно у визначений термін. 31.03.2021 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Світ Будівельної Техніки» із повідомлення про виникнення збитків. 23.06.2021 року ТОВ «Світ Будівельної Техніки» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Форміка» із заявою про проведення страхової виплати. Відповідно до страхового акту №59/20-10/2-2001 від 23.06.2021 року ПАТ «Страхова компанія «Форміка» та договору страхування №10/2-2001 від 09.01.2020 року даний випадок визнано страховим та виплачено [PERSON] страхове відшкодування на загальну суму 8 720,00 грн. 23.07.2021 року [PERSON] направлено претензію про повернення орендованого інструменту, або погашення повної вартості, яка була отримана відповідачем. Згідно ч.1 ст.25 ЗУ «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно ч.2 ст.8 ЗУ «Про страхування», Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. З ст. 27 ЗУ «Про страхування» вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п.11.4 Договору страхування після виплати страхового відшкодування до Страховика переходять, в межах сплаченої суми , права ,які Страхувальник має відносно осіб, що несуть відповідальність за заподіяння збитків. Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки». Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частинами 1 та 3 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, судом було встановлено всі фактичні обставини справи та досліджено зібрані у справі докази, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форміка» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 2270 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved