Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

29 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 серпня 2019 року малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перебувають на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Їх мати - [PERSON] схильна до вживання алкоголем, не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створю повноцінних умов проживання, часто залишає дітей без нагляду на тривалий час, матеріальним утриманням малолітніх не займається, не піклується про стан їх здоров`я, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Батько дітей - [PERSON] схильний до вживання алкоголем, разом з дітьми не проживає,не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створю повноцінних умов проживання, участі у житті дітей не приймає, матеріальним утриманням малолітніх не займається, не піклується про стан їх здоров`я, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Малолітні діти проживали разом з матір`ю і бабусями, умови проживання незадовільні, квартира потребує ремонту, брудно, скрізь розкидані речі, мотлох, мінімальна кількість дитячого одягу, речей та їжі. Стосунків в сім`ї складні, батьки вихованням дітей не займаються, постійно залишають дітей на родичів, тому позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та стягнути з них аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку з кожного, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання. 22 грудня 2021 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання 28 березня 2022 року не з`явилася з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, лише в судовому засіданні від 26 січня 2022 року заперечувала проти позову, але будь-яких доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти, що повернулися до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 50, 73), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Третя особа надала суду заяву в якій підтримала позов в повному обсязі, та зазначала, що за час перебування дітей у закладі, батьки дітей не відвідували і їх долею не цікавились (а. с. 53, 54). 28 березня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що з 15.08.2019 року малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, що підтверджується наказами № 66, № 67, № 68, № 69 від 15 серпня 2019 року про постановку на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах (а. с. 8-11). Матеріалами справи підтверджено, що батьки дітей - [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31 травня 2013 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 186 (а. с. 20). Від спільного життя відповідачі мають чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1249, [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 437, [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 746, [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 821 (а.с.13-16). Судом встановлено, що мати дітей - [PERSON] , [INFO] , схильна до вживання алкоголем, не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створює повноцінних умов для проживання, часто залишає дітей без нагляду на тривалий час, матеріальним утриманням малолітніх не займається, не піклується про стан їх здоров`я, ухиляючись від виконання батьківських обов`язків. Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , схильний до вживання алкоголем, разом з дітьми не проживає, не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створює повноцінних умов для проживання, участі у житті дітей не приймає, матеріальним утриманням малолітніх не займається, не піклується про стан їх здоров`я, ухиляючись від виконання батьківських обов`язків. Малолітні діти проживали за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю, бабусею та прабабусею. Умови проживання незадовільні, квартира потребує ремонту, брудно, скрізь розкидані речі, мотлох, мінімальна кількість дитячого одягу, речей та їжі. Стосунки в сім`ї складні, батьки вихованням дітей не займаються, постійно залишають дітей на родичів (а. с. 22-25). Згідно із матеріалів справи 09.07.2021 року бабуся дітей [PERSON] звернулася на лінію 102 та повідомила, що мати дітей - [PERSON] покинула дітей та відсутня вже близько тижня. Управлінням-службою у справах дітей та сектором ювенальної превенції малолітні діти були доставлені до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6», про що було складено 09 липня 2021 року Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку (а. с. 28-31), тобто про покинутих дітей, як таких, що залишились без батьківського піклування. На час госпіталізації стан дітей розцінювався як середньої важкості за рахунок катаральних явищ. Діти були неохайні, брудні, мали ознаки педікульозу. За весь час перебування дітей в лікарні (з 09.07.2021 по 14.09.2021) мати та батько відвідали їх лише один раз 03.09.2021, з питань повернення дітей на виховання не звертались. З 14.09.2021 малолітні діти влаштовані до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» ДМР, де і перебувають по теперішній час (а. с. 26-31). Спеціалістами управління-служби у справах дітей, центру соціальних служб разом із співробітниками Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, неодноразово проводилась профілактична робота з батьками, попереджались про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків з виховання своїх дітей, але відповідних висновків батьки не зробили (а. с. 35). За повідомленням Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровської області, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, залишає дітей без нагляду, не цікавиться долею та розвитком дітей, неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків по вихованню дітей). Згідно з постановами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2019 по справі № 205/3997/19, від 07.08.2020 по справі № 205/3685/20, від 15.01.2021 по справі № 205/9835/20 [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КупАП (а. с. 32-34). Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-119 від 24 вересня 2021 року в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні до їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки батьки не виконують свої обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, не проявляють до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, тим самим проявляють байдужість до подальшої долі дітей. Внаслідок такої бездіяльності з боку матері та батька створились умови, які шкодять інтересам дітей ( а. с. 6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні до їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачі не довели протилежного заявленим позовним вимогам, за цей час розгляду справи не здійснили будь-яких дій для змінення їх ставлення до своїх дітей та намагання ними виконувати свої батьківські обов`язки. На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що при вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов`язку утримувати її до досягнення повноліття, а утримання дитини, на яку стягуються аліменти, у державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі - стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким до цього проживала дитина, якщо він витрачає їх за цільовим призначенням. Якщо дитина постійно проживає в такому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред`явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК України. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] та [PERSON] на утримання їх малолітніх дітей з дня подання позову, тобто з 29 вересня 2021 року. Зважаючи на викладене, розглядаючи вказаний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради законні, повністю доведені та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1 816,00 грн. з кожного.

Outcome: approved