Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Фізична особа-підприємець " [PERSON] " звернулася до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу з тих підстав, що як стверджує між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №11826898-02-10-01 від 22.09.2020 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу. У відповідності до умов даною договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 10 грудня 2020 року о 21 год 40 хв., у м. Києві по проспекту В.Лобановського 126/1 на АЗС «ANP» мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renaut», д.н.з. « [NUMBER] » - під керуванням [PERSON] та автомобіля «Fiat Тіро» д.н.з. « [NUMBER] » - під керуванням водія [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «FiatTipo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року по справі № 752/1802/21, відповідач [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративний проступок передбачений ст. 124 КУпАП та визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Довірена особа потерпілої сторони [PERSON] - [PERSON] (водій транспортного засобу «Fiat Тіро» д.н.з. « [NUMBER] ») звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. 11.12.2020 співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Fiat», д.н.з. « [NUMBER] » та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю ДТП. Згідно рахунку на оплату № 01552 від 11 грудня 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала: 41 952, 48 гри. Факт ДТП від 10.12.2020 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №2083080-1 від 21.12.2020 №2083080-2 від 01.02.2021 року. ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) в сумі 41 952, 48 грн що підтверджується платіжними дорученнями про виплату страхового відшкодування №3715 від 01 лютого 2021 року та №38246 від 21 грудня 2020 року. Згідно страхового акту №2083080-1 від 21.12.2020 року та страхового акту № 2083080-2 від 01.02.2021 року сума страхового відшкодування в розмірі 41 952, 48 грн. перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля -ТОВ «Ніко Техно Мегаполіс». Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених Bитрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 41 952, 48 грн. Транспортний засіб, яким керував відповідач, був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту від 10.12.2020 року в АТ «СГ «ТАС». АТ «СГ «ТАС» визнало факт страхової події від 10.12.2020 року та здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 39 452, 48 грн на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу №АО7096732 розрахованою з вирахуванням розміру франшизи (2 500, 00 грн) у розмірі 39 452, 48 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 21 грудня 2020 року, що підтверджується платіжними дорученнями. Відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну відповідачем внаслідок ДТП від 10.12.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми страхового відшкодування в розмірі франшизи, а саме 2 500, 00 грн. 08 лютого 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 08/02/2021 про відступлення права вимоги від 08 лютого 2021 року. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №11826898-02-10-01 від 22.09.2020 року року. 3 метою досудового врегулювання спору, 16.02.2021 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, який повернувся за зворотньою адресою із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання», відповідач проігнорував дану вимогу та не почав проводити ніяких платежів позивачу. В зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, позивач звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] [INFO] на користь Позивача - ФОП [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 2 500, 00 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 8348 грн. 60 коп. витрат на правову допомогу та 962 грн. 48 коп. судового збору. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №11826898-02-10-01 від 22.09.2020 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, а саме автомобіля «Fiat Тіро» д.н.з. « [NUMBER] ». У відповідності до умов даною договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 10 грудня 2020 року о 21 год 40 хв, у м. Києві по проспекту В.Лобановського 126/1 на АЗС «ANP» мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renaut», д.н.з. « [NUMBER] » - під керуванням [PERSON] та автомобіля «Fiat Тіро» д.н.з. « [NUMBER] » - під керуванням водія [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «FiatTipo» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року по справі №752/1802/21. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року по справі № 752/1802/21, Відповідач 10.12.2020 року, керуючи автомобілем «Renault», д.н.з. « [NUMBER] », у м. Києві по пр-ту В. Лобановського 126/1 на АЗС «ANP». не був уважним, не дотримайся безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив наїзд на припарковані транспортні засоби «Fiat», д.н.з. « [NUMBER] » та «Opel» д.н.з. « [NUMBER] », що призвело до їх механічних пошкоджень. Вказаними діями [PERSON] порушив п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративний проступок передбачений ст. 124 КУпАП. [PERSON] у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Суд визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Довірена особа потерпілої сторони [PERSON] - [PERSON] (водій транспортного засобу «Fiat Тіро» д.н.з. « [NUMBER] ») звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. 11.12.2020 співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Fiat», д.н.з. « [NUMBER] » та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю ДТП. Згідно рахунку на оплату № 01552 від 11 грудня 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » склала: 41 952, 48 гри. Факт ДТП від 10.12.2020 року визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №2083080-1 від 21.12.2020 №2083080-2 від 01.02.2021 року. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору №11826898-02-10-01 від 22.09.2020 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) в сумі 41 952, 48 грн що підтверджується платіжними дорученнями про виплату страхового відшкодування №3715 від 01 лютого 2021 року та №38246 від 21 грудня 2020 року. Згідно страхового акту №2083080-1 від 21.12.2020 року та страхового акту № 2083080-2 від 01.02.2021 року сума страхового відшкодування в розмірі 41 952, 48 грн перерахована на рахунок СТО, де проводився ремонт пошкодженого автомобіля -ТОВ «Ніко Техно Мегаполіс». Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених Bитрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 41 952, 48 грн. Транспортний засіб, яким керував відповідач, був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту від 10.12.2020 року в АТ «СГ «ТАС». АТ «СГ «ТАС» визнало факт страхової події від 10.12.2020 року та здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 39 452, 48 грн на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу №АО7096732 розрахованою з вирахуванням розміру франшизи (2 500, 00 грн) у розмірі 39 452, 48 грн (копія додається). Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 21 грудня 2020 року, що підтверджується платіжними дорученнями. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну відповідачем внаслідок ДТП від 10.12.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми страхового відшкодування в розмірі франшизи. а саме 2 500, 00 грн. 08 лютого 2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 08/02/2021 про відступлення права вимоги від 08 лютого 2021 року, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №11826898-02-10-01 від 22.09.2020 року року. 3 метою досудового врегулювання спору, 16.02.2021 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу (рекомендований лист №0102121332610), який повернувся за зворотньою адресою із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання». відповідач проігнорував дану вимогу та не почав проводити ніяких платежів позивачу. В зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України. З урахуванням вище викладеного позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Станом на момент подання позову кошти на рахунок позивача не надходили. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ч. 1 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. У даному випадку таким актом є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з положеннями ст. 1166 ЦК України шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Стаття 27 Закону України "Про страхування" передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 3 ст.12, ст.ст.76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електронні докази, висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконують суд, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем його прав. Такий висновок суду ґрунтується не лише на законодавстві України, а й на практиці Європейського Суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), де ЄСПЛ вказав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого та документально підтвердженого судового збору та витрати на правову допомогу. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 962,48 грн. та понесено витрати на правову допомогу в сумі 8348, 60 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору, копією договору №17 про надання правової допомоги, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №17, копією квитанції до прибуткового касового ордеру. Вказані грошові кошти підлягають стягненню з [PERSON] на корить позивача. На підставі ст.ст. 22, 29, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 11, ст.ст. 979, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved