Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

1.Позиція позивача. У 29 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Кам`янська міська рада в особі Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янське «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням». Згідно позовних вимог, прохає: \~- визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , суму судових витрат в розмірі 908 гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що ним, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 05 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Панко Г.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1180, був придбаний на праві спільної сумісної власності подружжя житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі п.3.2 Договору купівлі-продажу будинку Продавець [PERSON] знялась з реєстраційного обліку та звільнила будинок для повного користування [PERSON] та членами його сім`ї. Після придбання будинку позивачу стало відомо, що в будинку залишалась зареєстрована Відповідач [PERSON] , [INFO] , яка на час звернення з даним позовом до суду у будинку не проживає, не несе витрат з оплати комунальних послуг та впродовж тривалого часу знаходиться, проживає та працює за кордоном. Факт не проживання [PERSON] з 2005 року за адресою: [ADDRESS] підтверджено Актом №22/12/2 від 21 листопада 2021 року, підписаного головою квартального комітету №12 Заводського району Довгозубовою О.І. та мешканцями квартального комітету: [PERSON] та [PERSON] . 2.Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] будучи належним чином сповіщеною, згідно до вимог ст. 130 ЦПК України, заяв та клопотань, відзиву на позов не подавала, до судового засідання не прибувала, причину неявки суду не повідомляла. 3.Позиція 3-ої особи. 3-я особа Кам`янська міська рада в особі Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янське через канцелярію суду подала клопотання згідно до змісту якого просить розглядати справу за відсутності представника відділу та винести рішення згідно чинного законодавства. 4.Процесуальні питання, заяви і клопотання. 29 листопада 2022 року позивачем подано позов до провадження суду. Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2022 року, справа передана у провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П. 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження. 21 січня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Тютюнник О.В., яка діє інтересах позивача [PERSON] подано заяву про виклик до суду відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-сайті Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 21 січня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Тютюнник О.В., яка діє інтересах позивача [PERSON] подано заяву про виклик в судове засідання в якості свідків: [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . 22 лютого 2022 року через канцелярію суду від третьої особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу. 28 лютого 2022 року через канцелярію суду адвокатом Тютюнник О.В., яка діє інтересах позивача [PERSON] подано заяву про долучення до матеріалів справи пояснення свідків: [PERSON] , [PERSON] 28 лютого 2022 року ухвалено про проведення заочного розгляду справи. 5.Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до копії договору купівлі-продажу будинку від 05 листопада 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Панко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1180, [PERSON] , [INFO] Продавець, [PERSON] , [INFO] Покупець, будинок, що відчужується за даним договором розташований: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 283092490, дата формування 05 листопада 2021 року, власник житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний № 1180, серія НРН 330770, виданий 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Панко Г.В. (а.с.9). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим 01 жовтня 2008 року Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) (а.с.12). [PERSON] , [INFO] , з 2005 року зареєстрована але не проживає у будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією акту №22/12/2 від 21 листопада 2021 року, затвердженого головою квартального комітету № 12 Заводського району Дергобузовою О.І. (а.с.11). Також згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] з 2014 року постійно проживає у м. Ростов-на-Дону, має там роботу та сім`ю, наміру та бажання повертатися в Україну не має, матеріальна та фізична можливість самостійно знятися з реєстрації відсутні (а.с.33, а.с.35). 6.Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Статтею 72 ЖК України\~зазначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк, тощо. Крім того, відповідно до\~ст. 19 ЦК України\~особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. 7.Висновки та мотиви ухваленого рішення. Судом враховується, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у будинку [ADDRESS] з 23 травня 2002 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 07 грудня 2021 року (а.с.18). Факт не проживання відповідача [PERSON] у зазначеному будинку, який є місцем її реєстрації, в період з 2002 року по час розгляду справи підтверджено позицією позивача, Актом № 22/12/2 складеним головою квартального комітету № 12 Заводського району [PERSON] , який складений згідно до підтвердження зазначених обставин сусідами (а.с.11), поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] \~ (а.с.33, а.с.35). Відповідно до\~статті 64 ЖК Української РСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами й несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина, їхні діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із ним і ведуть спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права й обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно з частиною четвертою\~статті 9 ЖК Української РСР\~ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до частини першої\~статті 71 ЖК Української РСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У частині третій\~статті 71 вказаного кодексу\~наведено випадки, в яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Згідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Звертаючись до\~суду із\~позовом позивач\~ довів,\~що відповідач\~втратила право\~користування житлом\~ будинком [ADDRESS] ,\~ оскільки не проживає без поважних причин тривалий час, а саме з 2005 року, що є підставою для задоволення позовних вимоги вцілому. На підставі\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника;\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~без додаткового ухвалення рішення суду. Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,\~є підставою для зняття\~з реєстрації місця проживання особи. В сукупності вищевикладеного вбачається, що відповідач з моменту реєстрації місця проживання без поважних причин більше одного року не користуються житловим будинком позивача та відсутня там, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали відповідачу, у будинку не має, що в свою чергу, свідчить про втрату нею інтересу щодо права на користування цим житлом. 8.Судові витрати. Щодо стягнення\~судових витрат,\~то при\~зверненні із\~позовом позивачем\~було сплачено\~судовий збір\~ у\~розмірі 908,00\~гривень (а.с.\~1),\~а тому\~у відповідності до ч.1 ст.141ЦПК України, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved