Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить надати їй додатковий строк - 3 місяці з набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та пояснили, що батьки позивача товаришували та здійснювали догляд за [PERSON] . Близько за 3 роки до смерті вони забрали останню до себе, а також забрали певну частину її речей. [INFO] [PERSON] померла. [INFO] батько позивача вирішив скористатися скринею, яка раніше належала померлій, і серед особистих речей, у Біблії, знайшов заповіт на ім`я позивача. Остання звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак їй відмовили у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Оскільки позивач не знала про існування заповіту, тому вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. Представник відповідача Мліївської сільської ради Шевченко Т.М у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач була обізнана з існуванням складеного на її ім`я заповіту та без поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини. Також сільською радою подано відзив на позовну заяву, в якій посилались на те, що позивач була обізнана щодо наявності складеного заповіту, оскільки минулого року приходила до сільської ради з метою оформлення спадщини та пред`являла два заповіти, один складений на неї, інший на її брата. І коли її повідомили щодо пропущеного строку на прийняття спадщини, вона нарікала на законодавство та вказувала, що якщо є заповіт, то які можуть бути встановлені строки на прийняття спадщини. Крім того, позивачка є далекою родичкою нині покійної [PERSON] . Вислухавши сторін, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] у с. Старосілля Городищенського району Черкаської області померла [PERSON] , свідоцтво про смерть [NUMBER] , після смерті якої, відкрилась спадщина. За життя, нині покійній [PERSON] належала земельна ділянка, площею 1,32 га, кадастровий номер 7120387000:02:001:0996, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серія ІІ-ЧР № 020905 від 15.07.2003, виданого на підставі рішення Старосільської сільської ради народних депутатів від 23.04.2003 № 5-10. 16.02.1993, нині покійна [PERSON] склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповідала все майно, що належатиме їй на день смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.1975 та до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 22.05.1993, мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З метою прийняття спадщини після покійної [PERSON] , позивач звернулася до нотаріуса, однак, постановою державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Бідної М.О. від 19.01.2021, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець, у встановлений законом термін, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] і фактично її не прийняла. За довідкою № 425/01-16 від 03.06.2021 державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Бідної М.О., після померлої [INFO] [PERSON] відкритої спадкових справи в Городищенській нотаріальній конторі не виявлено. Допитаний судом свідок [PERSON] пояснив, що він є батьком позивачки, а нині покійна [PERSON] проживала з ним по-сусідству та перебувала з його родиною у дружніх стосунках. Останніх три роки вона взагалі проживала у їхньому будинку та вони здійснювали за нею догляд до дня смерті. Свідок зазначив, що він тримає господарство та вирощує зернові культури. У грудні 2020 року він вирішив пересипати зерно з мішків у скриню, яка свого часу належала нині покійній [PERSON] та яка стояла у сараї. Звільнюючи скриню від речей, він знайшов у ній Біблію, яку забрав до будинку та в якій у подальшому знайшов заповіт на ім`я своєї дочки. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), Довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому цього пункту, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Єдиного реєстру заповітів, спадкових договорів та спадкових справ, перевіряє наявність та чинність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Перевірка наявності заповіту (секретного заповіту), спадкового договору, а також їх чинності здійснюється за допомогою Єдиного реєстру заповітів, спадкових договорів та спадкових справ у порядку, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр заповітів, спадкових договорів та спадкових справ. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та довідки Городищенської державної нотаріальної контори від 03.06.2021 № 425/01-16, після померлої [PERSON] спадкова справа відсутня. А тому, відповідно, не було здійснено повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що свідчить про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Саме така позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 № 565/1145/17. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , оскільки про наявність заповіту дізналася лише у грудні 2020 року від свого батька, який випадково знайшов його у речах померлої. За вказаних обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved