Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

17 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що 13 жовтня 2021 року уклав шлюб [PERSON] , зареєстрований у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), (актовий запис № 512). Після реєстрації шлюбу відповідач залишила прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони сумісних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося. Одразу після реєстрації шлюбу шлюбно-сімейні відносини припинили. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги між ними. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і примирення між ними не можливе. Ухвалою судді від 14 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить цивільну справу за його позовом розглянути у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати, просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що 13 жовтня 2021 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено відповідний актовий запис за № 512 /а.с.13/. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними втрачено почуття любові один до одного, припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. За ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved