Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

В травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, який 28 жовтня 2021 року уточнив та просив суд постановити рішення, яким встановити факт спільного проживання в період з березня 2004 року по серпень 2020 року включно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] , який складається з: житловий будинок, дерево, літ.А, загальною площею 201,3 кв.м., житловою площею 74,0 кв.м.; мансарда, дерево, мс, підвал, цегла, пд, тераса, цегл.ст., а, вхід в пд, а1, ґанок; гараж, дерево, Б; колонка, мет. труби, К; зливна яма, з.я.; огорожі №1-3; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,15 га, кадастровий номер: 1221455400:02:003:0107, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину автомобілю марки КІА SORENTO, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] ; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 1221485600:02:001:0022, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0800 га, кадастровий номер 1221485600:02:001:0023, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] , який складається з: будинок шлакоблок - саман - літ.А-1, загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м.; сарай літ.Б., колодязь (дерев, зруб) літ.К, огорожа №1-3 (дерево). Адвокат позивача Старцева Є.В. за ордером на надання правової допомоги [PERSON] надала заяву в якій просила суд розглянути справу без участі сторони позивача, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечували щодо задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] . Вислухавши пояснення представників сторін, відповідачку, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з березня 2004 року по серпень 2020 року включно перебували у фактично шлюбних відносинах, що сторонами не ставиться під сумнів. Від зазначених фактичних сімейно-шлюбних відносин у сторін по справі [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.10). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, зокрема факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, та відповідачку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту спільного проживання в період з березня 2004 року по серпень 2020 року включно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без реєстрації шлюбу підлягають задоволенню. Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах сторонами по справі було придбано наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] , який складається з: житловий будинок, дерево, літ.А, загальною площею 201,3 кв.м., житловою площею 74,0 кв.м.; мансарда, дерево, мс, підвал, цегла, пд, тераса, цегл.ст., а, вхід в пд, а1, ґанок; гараж, дерево, Б; колонка, мет. труби, К; зливна яма, з.я.; огорожі №1-3, згідно договору купівлі-продажу від 10 квітня 2019 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-15); земельну ділянку загальною площею 0,15 га, кадастровий номер: 1221455400:02:003:0107, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 10 квітня 2019 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17)(нотаріально посвідчена згода [PERSON] на придбання вищевказаного будинку та земельної ділянки посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А.(а.с.11)); автомобіль марки КІА SORENTO, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , який 05 червня 2020 року було зареєстровано за [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу(а.с.34) та довідки наданої ТСЦ МВС №1249(а.с.36); земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 1221485600:02:001:0022, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №838642 виданого на підставі рішення Миколаївської сільської ради від 07 листопада 2008 року належить [PERSON] (а.с.78-79); земельну ділянку загальною площею 0,0800 га, кадастровий номер 1221485600:02:001:0023, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на підставі рішення Миколаївської сільської ради від 07 листопада 2008 року належить [PERSON] (а.с.76-77); житловий будинок, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] , який складається з: будинок шлакоблок - саман - літ.А-1, загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м.; сарай літ.Б., колодязь (дерев, зруб) літ.К, огорожа №1-3 (дерево), який відповідно до договору купівлі-продажу укладеного 22 вересня 2008 року належить [PERSON] (а.с.72-73). Угоди про добровільний поділ майна придбаного у період перебування у фактичних сімейно-шлюбних відносинами сторонами не досягнуто. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, з яким погодився Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 367/7714/16, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 204/8558/14-ц, майно набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Під час застосування положень статті 74 Сімейного кодексу України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до статті 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до частини 1-2 статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] не заперечується факт перебування у фактичних сімейно-шлюбних відносинах та рівної участі сторін у придбанні вищевказаного майна під час перебування у фактичних сімейно-шлюбних відносинах зі [PERSON] , зазначене підтвердження відповідачкою обставин викладених у позовній заяві не викликає у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності їх визнання. Що стосується судових витрат сторін по справі, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Так, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 258 грн. 00 коп.

Outcome: approved