Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 04 серпня 2017 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та постійну зраду чоловіка. З січня 2022 року вони проживають окремо. Протягом минулого часу чоловік намагався відновити сімейні відносини, але вона вважає примирення неможливим. Сім`я перестала існувати. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем, укладений 04 серпня 2017 року, розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Також просила поділити спільне майно у вигляді автомобіля. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. Ухвалою суду від 10 березня 2022 року за заявою позивача залишено без розгляду позовні вимоги про поділ автомобіля. Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не подавали. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позовні вимоги визнає. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 04 серпня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 серпня 2017 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна, на розірванні шлюбу наполягає. На час розгляду справи позов вона підтримує. Відповідач позов визнає, на розірвання шлюбу згоден. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення.

Outcome: approved