Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

24.01.2022 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради «Бердянське територіальне об`єднання» до [PERSON] про стягнення вартості витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 14579,08 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.07.2020р., приблизно о 17 годині 35 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер [NUMBER] , знаходячись в районі ТЦ «Екватор» по пр. Східному у м. Бердянську, внаслідок порушення Правил дорожнього руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, від чого потерпілому [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих з боку відповідача тілесних ушкоджень громадянина [PERSON] , було госпіталізовано до КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання». За даним фактом було відкрите кримінальне провадження № 12020080130001769 від 08.07.2020 р. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2021 р. по справі № 310/4580/21 (провадження 1-кп/310/624/21), [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком один рік, без позбавлення права керування транспортними засобами. Вирок набрав законної сили 27 липня 2021р. Відповідно до довідки-розрахунку коштів, витрачених на лікування [PERSON] , він перебував на лікуванні в BAIT № 1 з 08.07.2020 по 10.07.2020 3 л/дня та в уронефрологічному відділенні КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» з 11.07.2020 р. по 24.07.2020 р. 14 л/днів з діагнозом: закритий перелом правої стегнової кістки. Загальні витрати склали 14579,08 грн., у тому числі: заробітна плата медичного персоналу - 8864,88 грн.; медикаменти - 4804,84 грн.; накладні витрати - 909,50 грн. Таким чином, загальні витрати з боку позивача складають 14579,08 грн. На теперішній час заподіяні збитки з боку відповідача позивачеві не відшкодовано. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з [PERSON] вартість витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 14579,08 грн. Ухвалою суду від 28 січня 2022 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. (а.с. 12-13) Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову КНП БМР «Бердянське територіальне об`єднання» про стягнення вартості витрат на стаціонарне лікування потерпілого, просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представника позивач та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 08.07.2020р., приблизно о 17 годині 35 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер [NUMBER] , знаходячись в районі ТЦ «Екватор» по пр. Східному у м. Бердянську, внаслідок порушення Правил дорожнього руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, від чого потерпілому [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих з боку відповідача тілесних ушкоджень [PERSON] , було госпіталізовано до КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання». За даним фактом було відкрите кримінальне провадження № 12020080130001769 від 08.07.2020 р. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2021 р. по справі № 310/4580/21 (провадження 1-кп/310/624/21), [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком один рік, без позбавлення права керуванні транспортними засобами. Вирок набрав законної сили 27 липня 2021р. (а.с. 7-8) Відповідно до довідки-розрахунку коштів, витрачених на лікування [PERSON] , він перебував на лікуванні в BAIT № 1 з 08.07.2020 по 10.07.2020 3 л/дня та в уронефрологічному відділенні КНП БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання» з 11.07.2020 р. по 24.07.2020 р. 14 л/днів з діагнозом: закритий перелом правої стегнової кістки. Загальні витрати склали 14579,08 грн., у тому числі: заробітна плата медичного персоналу - 8864,88 грн.; медикаменти - 4804,84 грн.; накладні витрати - 909,50 грн. Таким чином, загальні витрати з боку позивача складають 14579,08 грн. (а.с. 6) На теперішній час заподіяні збитки з боку відповідача позивачеві не відшкодовано. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальну правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або і у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування , витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У кримінальному провадженні позивач із позовом до відповідача про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення не звертався. Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача, та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, взявши до уваги письмову заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради «Бердянське територіальне об`єднання» до [PERSON] про стягнення вартості витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 14579,08 грн., є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved