Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на утримання дітей. Позиція сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що існує необхідність у визначенні місця проживання дітей разом із матір`ю та в зв`язку із працевлаштуванням позивача та зміною його матеріального становища, а також того, що діти ростуть та потребують збільшення їх матеріального забезпечення з`явилась необхідність у збільшенні розміру аліментів. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином та надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що його матеріальне становище жодним чином не змінилось, а відтак відсутні підстави для збільшення розміру аліментів, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Рух справи. 15 грудня 2021 року було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. В ході судового розгляду представник позивачки фактично наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином та надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що його матеріальне становище жодним чином не змінилось, а відтак відсутні підстави для збільшення розміру аліментів, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Обставини, що встановлені судом. Від шлюбу позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2019 року у справі №522/349/19 із [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі дві тисячі гривень щомісячно на кожного із дітей. Постановою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Відповідно до вимог\~ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням, не потребують повторного доказування. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А розмір аліментів повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~ Згідно ст. 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.\~ Згідно ст. 141 СК України\~встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України»\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2003 року зазначено про те, що до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про\~збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №459/2181/17, провадження При цьому, у цій же постанові Верховний Суд вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. За таких обставин лише значне покращення матеріального стану відповідача порівняно із минулим часом є підставою для\~збільшення розміру аліментів, яке підлягає встановленню на підставі вказаних норм закону. Однак, позивачка не надала суду жодних доказів того, що матеріальне становище відповідача значно покращилось порівняно із часом коли були присуджені аліменти. Позивачка не надала суду доказів, що відповідач працює офіційно чи неофіційно. Це лише її припущення. Крім того, відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів. Отже, з часу призначення аліментів на підставі рішення суду від 23 липня 2019 року по теперішній час його матеріальне становище не змінилось. Позивачка є працездатною, а відтак обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків в рівній мірі. Доказів реальних витрат, які позивачка несе по утриманню дітей та не можливість їх оплачувати, позивачка не надає. Хоча відповідно до п. 3 ч. 3\~ст. 175 ЦПК України\~позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, а саме: розміру аліментів, які вона бажає отримувати. Тобто, позивачка повинна обґрунтувати кожну суму, яку вона заявляє для стягнення належними та допустимими доказами. Однак цього не здійснено. В той же час, суд вважає справедливим збільшити розмір аліментів, що стягуються задля забезпечення належного утримання та розвитку дітей. Прожитковий мінімум на 2022 рік в Україні встановлюється Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» та становить для дитини віком від 6 років - 2618 гривень. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. В даному випадку суд вважає, що оскільки кожен із батьків має обов`язок щодо утримання своїх дітей (ст. 180 СК України), то розмір утримання дітей, якій складає 2500 грн. є належним розміром для такого виду утримання. Судові витрати. Позивачем на підтвердження понесених судових витрат було надано додаткову угоду до договору про надання правової допомоги із значенням, що гонорар за виконання доручення про встановлення місця проживання дітей складає 1.500 доларів США, а гонорар за виконання доручення про збільшення розміру аліментів складає 6.000 гривень. Надання адвокатом правової допомоги та факт оплати таких послуг може підтверджуватися різними доказами, зокрема, наступними: відповідний договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг; детальний опис виконаних доручень клієнта; акт прийому-передачі виконаних робіт; платіжні доручення, квитанції або касові чеки на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом; інші документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Проте, позивачем не було доведено реальність таких витрат, в той же час не надано жодного обґрунтування суми, яку просить стягнути відповідач. Як наслідок, суд відмовляє у стягнення із відповідача судових витрат на користь позивача. В той же час, із відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про збільшення розміру аліментів на користь Держави, оскільки позивач звільнена від сплати такого судового збору в силу положень Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved