Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

ПАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з вищевказаним позовом. В позові зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , але обов`язки по сплаті за використану електроенергію виконує не в повному обсязі, у зв`язку з чим виник борг у сумі 4073,34 грн. за період з 18.06.2016 р. по 01.01.2019 р. За позовом позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 4073,34 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 04 січня 2022 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] споживає електроенергію за адресою: [ADDRESS] , на підставі відкритого на її ім`я особового рахунку № [NUMBER] . Відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 18.06.2016 р. по 01.01.2019 р. в сумі 4073,34 грн., що підтверджено наданим розрахунком та витягом з програми «Побут». Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (надалі - Правила роздрібного ринку електричної енергії). Ч.1 ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку(п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно п.п.1,5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч.5 ст.13 згаданого Закону відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладення договору з виконаввцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплатити фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що заборгованість погашена. Аналізуючи наведені норми матеріального права, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за електроенергію є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору.

Outcome: approved