Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

07.12.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою від 22.11.2021 року в якій просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 30.03.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №15383, про стягнення з [PERSON] на на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором від 28.11.2017 року; стягнути на його користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15383, про стягнення з нього 13610 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ». У виконавчому написі позивач зазначений боржником за кредитним договором №702740494 від 28.11.2017 року, укладений між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступниками якого за даним кредитом були: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а на даний час правонаступником є ТОВ «Фінпром маркет». Позивач стверджує, що не має жодних боргів за будь-якими кредитними договорами, в тому числі за невідомим кредитним договором від 28.11.2017 року, а тому документи, які були надані для вчинення виконавчого напису не могли свідчити як про наявність,так і про безспірність будь-якої суми заборгованості тому, вважає, що виконавчий напис є незаконним і вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки при його вчиненні приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., не переконався про наявність документів, що встановлюють безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а також не було перевірено факту повідомлення його про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу. 09.12.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання. 26.01.2022 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було відмовлено у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді і закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник-адвокат Гетманюк О.В. в письмовій заяві позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити, також просить розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» подав до суду заяву №78509 від 22.12.2021 року про часткове визнання позовних вимог позивача [PERSON] , а саме в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за №15383 від 30.03.2021 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» половину судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн., та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання справи, про що свідчать підписи на поштових повідомленнях в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судове засідання та відзив на позов не подав. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - старший державний виконавець Летичівського районного відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Слободянюк Н.М. подала до суду письмову заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, без застосування звукозапису, при вирішенні справи покладається на думку суду. Тому суд на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №15383 про звернення стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , не виплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: 08200, Київська область, м.Ірпінь, вул.Стельмаха Михайла, будинок 9А, офіс 204, код платника податків згідно з ЄДРПОУ 43311346, п/р [NUMBER] відкритий у АТ «ОТП БАНК», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 35017877, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №24122020-ФК від 24 грудня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 35465907, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №23/12/20 від 23 грудня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» код платника податків згідно з ЄДРПОУ 38569246, на підставі Договору факторингу №17/0518-1 від 17 травня 2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №702740494 від 28 листопада 2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , стягнуто суму заборгованості у розмірі 13560 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13610 грн. Старшим державним виконавцем Летичівського районного відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Слободянюк Н.М. при примусовому виконанні виконавчого напису №15383 від 30.03.2021 року, винесено постанову ВП №66089035 від 14.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №15383 від 30.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі: 13560 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «Фінпром маркет». Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.2 ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до змісту ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до змісту ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 30.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Оскільки відповідачем та третіми особами на стороні відповідача не надано доказів у підтвердження нотаріального посвідчення кредитного договору, на підставі якого нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис, а тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (постанова ВС від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц). Разом з тим встановлено, що [PERSON] не передавався договір позики від 28.11.2017 року і він не отримував жодних повідомлень чи вимог від ТОВ «Фінпром маркет » (якій згідно договору факторингу передано усі права та обов`язки) про сплату будь-якої заборгованості. На підтвердження або спростування даних доводів позивача, представником відповідача будь-яких підтверджуючих документів не надано, а тому суд вважає, що вони є достовірними. Крім того відповідачем не надано підтверджуючих доказів правонаступництва прав та обов`язків від первинного кредитора. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц з подібних правовідносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, судом встановлено, що дійсно виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М від 30.03.2021 року зареєстрованим в реєстрі за №15383 було вчинено з грубим порушенням вимог щодо встановлення безспірності заборгованості [PERSON] , у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі становлять суму розмірі 908 грн., що складаються з судового збору за подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору за подання позовної заяви - 908 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved