Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.10.2002 року по 11.09.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано у судовому порядку. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.06.2012 року постановлено стягувати з відповідача по справі на користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2012 року і до досягнення дочкою повноліття, яка на даний час є повнолітньою та продовжує навчання. З 01.09.2021 року [PERSON] навчається на платній формі за контрактом у Луцькому кооперативному фаховому коледжі Львівського торговельно-економічного університету за спеціальністю 181 харчові технології. Термін навчання становить 2 роки 5 місяців, тобто до 31.01.2024 року. Оплату за навчання позивачка здійснює самостійно. Незважаючи на те, що дочка на даний час досягла повноліття, вона проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, її життям, здоров`ям та навчанням не цікавиться. На даний час дочка потребує додаткових фінансових витрат, у зв`язку із її навчанням, проїздом до місця навчання, оплати інтернету та телефонного зв`язку, харчування, придбання одягу, ліків, канцелярського приладдя тощо. У зв`язку із цим, просить суд стягувати з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчанням, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Судові витрати по справі просить покласти на відповідача. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.01.2022 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та розяснено сторонам вимоги ч. 5 ст. 279 ЦПК України щодо подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем по справі [PERSON] 04.02.2022 року подано відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в межах половини вартості навчання, з розрахунку за кожен місяць навчання визначений у відповідному договорі про надання освітніх послуг. Разом з тим, згідний повернути половину коштів, які позивач сплатила за навчання дочки за період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року в сумі 3050 грн. Зазначає, що на даний час він є безробітним, його доходи є низькі та мають нерегулярний і мінливий характер, крім того, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2022 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно. Вказує, що проживає разом зі своєю непрацездатною матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні. З огляду на викладені вище обставини, просить суд, стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчанням, в твердій грошовій сумі, а саме: за період з 01.12.2021 року по 31.08.2022 року - 550 грн. щомісячно, з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року - 450 грн. щомісячно, з 01.09.2023 року по 31.01.2024 року - 550 грн. щомісячно, та згідний сплатити кошти сплачені за навчання дочки за період з 01.09.2021 року по 30.10.2021 року в сумі 3050 грн. Позивачем [PERSON] 17.02.2022 року подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій вказує, що наведені відповідачем у відзиві обставини не є вагомими та не заслуговують на увагу, а тому, просить позов задовольнити в повному об`ємі. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази у справі, суд зазначає наступне. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 12.06.2003 року, вбачається, що позивач та відповідач є батьками останньої (а.с. 8). Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2002 року по 11.09.2012 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2012 року було розірвано. Рішення суду набрало законної сили. (а.с. 7). [PERSON] навчається у Луцькому кооперативному фаховому коледжі Львівського торговельно-економічного університету за спеціальністю 181 харчові технології на денній формі навчання з 01.09.2021 року по 31.01.2024 року (платна форма навчання), термін навчання становить 2 роки 5 місяців, стипендія не нараховується і не виплачується, що стверджується довідкою навчального закладу №6 від 10.01.2022 року (а.с. 12). Відповідно п. 5.2 договору про надання освітніх послуг №11000628 від 19.08.2021 року, вартість навчання [PERSON] становить 25 560 грн., з них: за І навчальний рік 9760 грн.; за ІІ навчальний рік 10400 грн.; за ІІІ навчальний рік 5400 грн. (а.с. 13). Позивачем [PERSON] було сплачено суму коштів в загальному розмірі 6100 грн. за навчання дочки [PERSON] у 2021 році, що підтверджується копіями квитанцій наявних у матеріалах справи від 26.08.2021 року, 05.10.2021 року та 20.12.2021 року (а.с. 14). Крім того, відповідач проживає разом зі своєю непрацездатною матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонером та отримує пенсію в розмір 2953,64 грн. (а.с. 30,35-38). Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2022 року постановлено стягувати з відповідача по справі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 03.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 44-46). Як вбачається із трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , останній 17.06.2015 року звільнений з роботи із займаної посади за власним бажанням, тобто на даний час не працевлаштований. Із довідки №04-15/0350180 від 01.02.2022 року вбачається, що [PERSON] звернувся в Луцький міський центр зайнятості 05.01.2022 року, як особа, що шукає роботу, статус безробітного не надавався, виплата допомоги по безробіттю не призначалась та не виплачувалась (а.с. 41). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У правовій позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-1296/15цс від 24.02.2016 року, зазначено, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім цього, згідно ст. 182 СК України та п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітній дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами України окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач по справі не відноситься до категорії непрацездатних осіб і не позбавлений обов`язку утримувати свою повнолітню дочку. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Повно, всебічно, дослідивши надані письмові докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби повнолітньої дочки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчанням, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позов до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х років. Позивачем не надано суду доказів про необхідність стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки у розмірі зазначеному у позовній заяві. Згідно із положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial