Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до суду\~з даним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] .\~За життя\~ [PERSON] \~заповіту не\~залишив.\~Після його\~смерті позивач\~звернулася до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини.\~До спадкового\~майна,\~зокрема,\~входить житловий\~будинок,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] , на який померлий [PERSON] за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 27 січня 2022 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 31 січня 2022 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 28 лютого 2022 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 74/2021, яка надана приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренком Є. П. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою старости Кладьківського старостинського округу Глушка М. В. № 9/03-22/27 від 18 січня 2022 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 1971 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ними чинності. Отже, правовий режим майна подружжя регулюється нормативними актами, які були чинними на момент створення або придбання такого майна. З наявних у справі доказів судом встановлено, що будинок [ADDRESS] було побудовано в 1973 році, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Майнові відносини, які виникли між ними після реєстрації шлюбу на момент побудови даного житлового будинку регулювались Кодексом про шлюб та сім`ю Української РСР, статтею 22 якого передбачалося, що майно нажите подружжям за час шлюбу визнавалось спільною сумісною власністю. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, ст. 70 СК України, у випадку виділу частки або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). З матеріалів спадкової справи № 74/2021 вбачається, що 20 травня 2021 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівського округу Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.27). [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на шість земельних ділянок, які належали померлому [PERSON] (а.с.31-33). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено. Згідно з постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 364/02-31 від 03.12.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.14). Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 247 від 02.12.2021 року станом на 31 грудня 2012 року на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 7). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У технічному паспорті на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, веранда а-1, ганок а-1, а-2, навіс а-3, сараї Б-1, Б1-1, Г-1, Д-1, д-1, погріб з шийкою В, вбиральня Е, рік побудови 1973 (а.с. 8-10). У витягу з погосподарської книги № 3 Хибалівської сільської ради на 2021-2025 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.11-12). Відомості щодо самочинного будівництва відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: [ADDRESS] , було побудовано в 1973 році, в період зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON] , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя та право власності на 1/2 частину в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved