Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2018 року у справі № 711/10786/17 позов [PERSON] до ПрАТ «АЗОТ» задоволено. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» на користь [PERSON] заробітну плату в сумі 9 640 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 61 668,57 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. Вказане рішення суду набрало законної сили 02.05.2018 року. Також, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.09.2018 року у справі № 711/5723/18 позов [PERSON] до ПрАТ «АЗОТ» задоволено. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 27 872,80 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. Вказане рішення суду набрало законної сили 19.10.2018 року. 04.06.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 56517498 про стягнення з ПрАТ «АЗОТ» на користь Відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 9 640 грн., компенсації за затримку розрахунку при звільненні в сумі 61 668,57 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. 27.06.2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавче провадження № 56517498 було закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням. 04.12.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 57835263 про стягнення з ПрАТ «АЗОТ» на користь Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27 872,80 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. 22.02.2019 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавче провадження № 57835263 було закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням. Однак, під час виконання вказаних виконавчих проваджень відповідач отримав середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні без відрахування всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, тобто у розмірі більшому, ніж встановлено чинним законодавством України та визначено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2018 року та від 18.09.2018 року. При цьому, відповідно до встановленого податковим законодавством порядку, позивач перерахував та сплатив до бюджету від імені відповідача податок на доходи фізичних осіб в сумі 16 117,45 грн. та військовий збір в сумі 1 343,12 грн. Отже, позивач повністю виконав вимоги податкового законодавства і дотримався правового механізму оподаткування доходу, та, як податковий агент, сплатив податок і збір за Відповідача за свій кошт, не маючи можливості відрахувати необхідну суму з належних Відповідачу коштів. Позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою перерахувати на рахунок Позивача кошти в сумі 17 460,57 грн., з яких податок на доходи фізичних осіб - 16 117,45 грн. та військовий збір - 1 343,12 грн., однак відповідач, зазначену в листі вимогу, залишив без реагування. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 17 460 грн. 57 коп. Ухвалою від 19 жовтня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив її задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2018 року у справі № 711/10786/17 позов [PERSON] до ПрАТ «АЗОТ» задоволено. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» на користь [PERSON] заробітну плату в сумі 9 640 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 61 668,57 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. Вказане рішення суду набрало законної сили 02.05.2018 року. Також, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.09.2018 року у справі № 711/5723/18 позов [PERSON] до ПрАТ «АЗОТ» задоволено. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЗОТ» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 27 872,80 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. Вказане рішення суду набрало законної сили 19.10.2018 року. 04.06.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 56517498 про стягнення з ПрАТ «АЗОТ» на користь Відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 9 640 грн., компенсації за затримку розрахунку при звільненні в сумі 61 668,57 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. 27.06.2018 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавче провадження № 56517498 було закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням. 04.12.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 57835263 про стягнення з ПрАТ «АЗОТ» на користь Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27 872,80 грн., з відрахуванням при виплаті всіх податків та обов`язкових платежів. 22.02.2019 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавче провадження № 57835263 було закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням. Однак, під час виконання вказаних виконавчих проваджень відповідач отримав середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні без відрахування всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, тобто у розмірі більшому, ніж встановлено чинним законодавством України та визначено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2018 року та від 18.09.2018 року. При цьому, відповідно до встановленого податковим законодавством порядку, позивач перерахував та сплатив до бюджету від імені відповідача податок на доходи фізичних осіб в сумі 16 117,45 грн. та військовий збір в сумі 1 343,12 грн. Отже, позивач повністю виконав вимоги податкового законодавства і дотримався правового механізму оподаткування доходу, та, як податковий агент, сплатив податок і збір за Відповідача за свій кошт, не маючи можливості відрахувати необхідну суму з належних Відповідачу коштів. Позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою перерахувати на рахунок Позивача кошти в сумі 17 460,57 грн., з яких податок на доходи фізичних осіб - 16 117,45 грн. та військовий збір - 1 343,12 грн., однак відповідач, зазначену в листі вимогу, залишив без реагування. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Статтею 163 Податкового кодексу України визначені доходи, які є об`єктом оподаткування. Зокрема, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є доходом, який підлягає оподаткуванню. Згідно п.п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Підпунктом 168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 Кодексу. Відповідно до п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Також, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є об`єктом оподаткування військовим збором, що становить 1,5 відсотка об`єкта оподаткування. Згідно листа Державної фіскальної служби України від 05.11.2015 р. №23714/6/99-99-17-03-03-15, роботодавець має виконати функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, нарахованої на підставі рішення суду. Відповідно до постанови Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 18.07.2018 р. у справі №359/10023/16-ц, суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Суд звертає увагу, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.03.2018 року у справі № 711/10786/17 та від 18.09.2018 року у справі № 711/5723/18 виконані органами ДВС на користь відповідача у повному обсязі. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення Іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Однак, в порушення вказаних норм, відповідач отримав дохід у вигляді середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, нарахованого за рішенням суду без відрахування всіх обов`язкових платежів, передбачених законом, як було визначено в рішеннях суду та не виконав вищевказані рішення суду в частині повернення ПрАТ «Азот» грошових коштів, у вигляді обов`язкових платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Враховуючи вказані обставини, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що вимоги ПрАТ «Азот» є законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому з відповідача на користь ПрАТ «Азот» підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 17 460 грн. 57 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved