Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ", мотивуючи його тим, що 12 жовтня 2020 року між нею та ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" було укладено договір №00-1854714 про надання кредиту в сумі 7000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,20 % від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами. У грудні 2021 року вона дізналася, що 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. від 15.07.2021 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.10.2020 в загальній сумі 16870 грн. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. В оспорюваному виконавчому написі нотаріуса вказано, що строк стягнення настав та стягнення проводиться за період з 13.12.2020 по 05.07.2021, а сума заборгованості складає 16870 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 870 грн.; сума за вчинення виконавчого напису яка підлягає стягненню з боржника. Вона не погоджується з сумою заборгованості, оскільки згідно умов кредитного договору, товариство зобов"язується надати позичальникові кредит у розмірі 7000 грн. на умовах зворотності, платності, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.3 договору. Відповідно до п.1 додатку №1 до договору №00-1854714 від 12.10.2020 "Графік розрахунків", сторони погодили графік розрахунків та загальна сума кредиту до сплати становить 9520 грн. Згідно п.1.7 договору, сукупна вартість кредиту складає 9520 грн. (у грошовому вираженні). Виконавчий напис нотаріуса передбачає суму стягнення 16870 грн. за період з 13.12.2020 по 05.07.2021, а загальна вартість кредиту визначена сторонами 9520 грн. за весь період дії кредитного договору, а тому виконавчий напис винесено з порушенням порядку безспірності заборгованості, оскільки сума до стягнення значно первищує суму зазначену в кредитному договорі. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 99329 від 15.07.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 00-1854714 від 12.10.2020 в загальній сумі 16870 грн. 00 коп. повністю з моменту його вчинення. Ухвалою судді від 30.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 25.01.2022, яке неодноразово відкладалось. Позивачка та її представник у судове засідання не з"явилися, надали суду письмові клопотання, в яких просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, представник не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відстеженнями на інтернет-сайті "Укрпошта" поштових відправлень рекомендованих листів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання, призначене на 25.01.2022, не з"явилася, до суду повернулася судова повістка з відміткою про її невручення у зв"язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. У судові засідання, призначені на: 15.02.2022, 28.02.2022 та 16.03.2022 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не з"явилася, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), будь-яких заяв від неї на адресу суду не надходило. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивачки не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з договору №00-1854714 від 12.10.2020, укладеного між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та [PERSON] , що останній надано кредит в сумі 7000 грн., а позичальник зобов"язується повернути кредит 11.11.2020, процентна ставка становить 1,20 % в день, загальна вартість кредиту 9520 грн. (а.с.10-13). Згідно додатку №1 до договору №00-1854714 від 12.10.2020, сторони погодили наступний графік платежів: дата платежу - 11.11.2020, сума кредиту - 7000 грн., розмір процентів в день - 84 грн., до сплати всього: кредит - 7000 грн., проценти - 2520 грн., разом - 9520 грн. (а.с.14). 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районногонотаріального округу Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" заборгованості за кредитним договором №00-1854714 від 12.10.2020.Строк платежу за договором №00-1854714 від 12.10.2020, настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.12.2020 по 05.07.2021. Сума заборгованості складає 16870 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9870 грн.; сума за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість становить 16870,00 грн. (а.с.9). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №67028653 від 04.10.2021 приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В., було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 99329 від 15.07.2021 приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КАЧАЙ ГРОШІ" заборгованості в розмірі 16870 грн. (а.с. 8). Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У даній постанові визначено, що стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою КМУ від 26.11.20214 № 662 Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - 22.02.2017. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п.1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У п.3.2 Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, а п. 3.5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріусом. Таким чином, вчиняючи 15.07.2021 виконавчий напис приватний нотаріус Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". З вказаною позицією погодилась і Велика Палата Верховного Суду, про що зазначено у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Зазначене дає підстави для визнання спірного виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. від 15.07.2021 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved