Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

І. Суть спору 11 січня 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», що нині йменується як АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», та відповідачем склались та існують правовідносини щодо розподілу природного газу газорозподільними системами комерційного, приладового обліку природного газу у такій системі і визначення його об`ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи відповідно до Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 року № 2494. Із позовної заяви та відповіді на відзив слідує, що АТ «ВОЛИНЬГАЗ» зареєстроване 04.01.1992 року за юридичною адресою Україна, 43000, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Івана Франка, будинок 12 та згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид економічної діяльності АТ «Волиньгаз»: розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (35.22). У відповідності із законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 19.06.2017 року № 813 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», яке в подальшому перейменоване в АТ «Волиньгаз» (код ЄДРПОУ 03339459) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Волинської області. Пунктом 4 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що Оператор газотранспортної системи відповідає за організацію правильного та коректного розподілу ЕІС-кодів суб`єктам ринку природного газу України. За заявою оператора газорозподільної системи оператор газотранспортної системи протягом двох робочих днів з моменту надання заяви відповідно до вимог цієї глави присвоює кожному оператору газорозподільної системи унікальний ЕІС-код і код групи (позиції з 04 по 05 ЕІС-кодів). Оператор газорозподільної системи присвоює ЕІС-коди всім споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності). Оператор газорозподільної системи після присвоєння ЕІС- кодів споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності), передає їх оператору газотранспортної системи протягом 5 робочих днів з моменту присвоєння за формою оператора газотранспортної системи. Згідно з пунктом 2 постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» Операторам газорозподільних систем необхідно отримати персональні ЕІС-коди (Energy Identification Code) як суб`єктам ринку природного газу протягом десяти днів з дня набрання чинності цією постановою шляхом звернення до оператора газотранспортної системи, а також присвоїти в місячний строк з дня отримання персонального ЕІС-коду всім споживачам (у тому числі побутовим), підключеним до газорозподільних систем, персональних ЕІС- кодів та передати їх оператору газотранспортної системи. НКРЕКП звернуто увагу побутових споживачів природного газу на необхідність наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, що є однією з підстав для постачання природного газу побутовому споживачу (лист №1955/16/7-16 від 02.03.2016 року додається). Отже, вимоги норм Кодексу ГТС, Кодексу ГРМ щодо необхідності наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду жодним чином не порушують права осіб, які відмовляються від присвоєння їм Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу. 29.11.2012 року між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ПАТ «Волиньгаз» укладено договір № 31/22 «Про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва». В подальшому, на виконання постанови КМУ від 21.02.2017 року № 95 «Про забезпечення ефективного використання газорозподільних систем або -їх складових» між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до Договору та укладено Договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 24.05.2017 року № 240517/02-Вл-ГРМ, згідно якого право користування майном передано АТ «Волиньгаз». Предметом цього Договору є надання АТ «Волиньгаз» в експлуатацію газорозподільних систем з метою провадження ліцензованої діяльності з розподілу природного газу та безаварійного постачання газу споживачам, ефективного використання майна, його збереження, відновлення, поліпшення, реконструкції та модернізації. Відповідно до вказаного Договору газопровід низького тиску до села Будятичі Іваничівського району Волинської області інвентарний номер 107020400330301381 перебуває у державній власності і знаходиться на балансі АТ «Волиньгаз». Даний газопровід збудований на замовлення колгоспу імені Котовського та прийнятий в експлуатацію у 1996-1998 роках, згідно робочого проекту. Покликаючись на розд. 6 Кодексу ГРМ, ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», зазначає, що договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та укладається з врахуванням ст. ст. 63, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу (далі - Типовий договір). Покликаючись на п. 7 Гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, зазначає, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу газу (його акцептування) є вчинення споживачем будь - яких дій, що засвідчують його бажання укласти такий договір, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Заявою - приєднання від 19.10.2018 року відповідач приєднався до умов Типового договору за його адресою. Покликаючись на п. 2.1 Типового договору, Гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ, зазначає, що оплата побутовим споживачем, яким є відповідач, за послуги з розподілу газу здійснюється до 20 числа (включно) місяця, у якому надаються такі послуги, на підставі рахунка оператора ГРМ. Покликаючись на п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», пп. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», п. п. 6.1, 6.2 Типового договору, постанову НКРЕКП від 24.12.19 р. № 3015 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз», зазначає, що він стабільно надає послуги з розподілу природного газу відповідачеві за вказаною вище адресою, однак, відповідач як споживач не розрахувався за надані послуги та у зв`язку з цим за станом на 28.12.2021 виникла заборгованість в сумі 3 492 грн 15 коп. У зв`язку із вказаним, позивач змушений звернутися до суду із вказаною заявою та просить позов задовольнити і вирішити питання судових витрат. ІІ. Позиція учасників справи В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з мотивів, наведених у позовні заяві й відповіді на відзив та у зв`язку з тим, що подані позивачем належні та допустимі докази відповідачем не спростовані. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та вказав, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження законності своїх вимог. Так, він не ознайомлений із тим коли і ким прийнято та зареєстровано в Міністерстві Юстиції Закону України «Про ринок природного газу» та чи було доведено такий до відома населенню. Також вказав на те, що відповідач не надав акту про передачу АТ «Волиньгаз» відповідних мереж у законне користування. Додатково проконсультувавшись з юристами, він зробив висновок, що незаконним є вимога позивача плати за розподіл природного газу, у зв`язку з чим припинив оплачувати рахунки. Стверджував, що у нього на руках немає договору з АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», тому обов`язку сплатити заборгованість у нього немає. Крім того поставив під сумнів підпис на заяві від 19.10.2018 року про приєднання до умов договору розподілу природного газу. Окрім того, із відзиву відповідача, який подано 09.02.2022 року слідує, що відповідач з позовними вимогами не погоджується, заперечує проти позову в повній мірі, вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною. Відзив мотивовано тим, що газ, будучи природним ресурсом, який видобувається в Україні є власністю Українського народу. Від імені народу в його інтересах може діяти лише Держава. Жодних «операторів ГТС та ГРМ» ні серед власників газу, ні серед осіб уповноважених основним законом діяти від імені та в інтересах власника - немає. Тобто, звертаючись до суду про стягнення з власника оплати за газ - його власність, оператор має надати доказ того, що той «газ» у нього був, і де він його взяв та по якій ціні, інакше це можна розцінювати, як спробу зробити з Людини - торговця краденого газу, і реалізувати це через суд, бо їх особистий фізичний вплив не подіяв. Позивачем не надано доказів про замовлення споживачем послуги саме у «Волиньгаз», доказів щодо власності або законне користування мережами, доказів наявності газу у позивача та законності відбору газу позивачем (оператором), актів розмежування балансової належності, доказів кількості і вартості отриманого позивачем та переданого газу. Окрім того, позивачем не надано доказів направлення пропозиції оператора газорозподільної системи замовнику послуги та отримання від останнього відповіді про прийняття такої пропозиції. Присвоєння «персонального коду ідентифікації Споживача» відповідач вважає порушенням вироку Міжнародного Нюрнберзького трибуналу над фашистськими злочинцями, яким у 1946 році визнано присвоєння людині персонального номера злочином проти людства, що не має терміну давності. Вважає, що представник позивача не надав суду жодного доказу, що у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Волиньгаз» в межах села Будятичі Володимир-Волинського району Волинської області перебуває газорозподільна система, володіючи якою позивач надавав послуги з постачання природного газу відповідачу а також, що відповідач підключений до даної (належної позивачу на законних підставах) газорозподільної системи. Оскільки будь-яке ознайомлення особи з документом має бути підтверджено підписом особи, то відповідач вважає, що після публікації типового договору у нього не виникло жодних обов`язків перед позивачем. АТ "ВОЛИНЬГАЗ" Оператор ГРМ також не надав доказів на підтвердження того, що він має (мав) у власності природний газ і можливість передати його «споживачу». Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що обов`язку у нього перед юридичною особою приватного права не має, та не може бути, а тому не може бути ніякої заборгованості. Відтак, відповідач просить у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» до нього про стягнення заборгованості за розподіл природного газу відмовити повністю. Оскільки вимоги позивача щодо нього є не законними і протиправними, такими, що порушують права споживача та основні права і свободи, гарантовані Конституцією України та у зв`язку з відсутністю договірних відносин між ними, то судовий збір стягненню з нього також не підлягає. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Судові засідання неодноразово відкладалися. 09.02.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який судом прийнято та долучено до матеріалів цивільної справи. 21.02.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та долучена до метріалів цивільної справи. ІV. Обставини справи, встановлені судом, застосоване судом законодавство та висновки суду Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між сторонами виникли та існують правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України. АТ «ВОЛИНЬГАЗ» зареєстроване 04.01.1992 року за юридичною адресою: Україна, 43000, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Івана Франка, будинок 12. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основний вид економічної діяльності АТ «Волиньгаз»: розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (35.22). У відповідності із законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 19.06.2017 року № 813 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», яке в подальшому перейменоване в АТ «Волиньгаз» (код ЄДРПОУ 03339459) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Волинської області. Пунктом 4 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що Оператор газотранспортної системи відповідає за організацію правильного та коректного розподілу ЕІС-кодів суб`єктам ринку природного газу України. За заявою оператора газорозподільної системи оператор газотранспортної системи протягом двох робочих днів з моменту надання заяви відповідно до вимог цієї глави присвоює кожному оператору газорозподільної системи унікальний ЕІС-код і код групи (позиції з 04 по 05 ЕІС-кодів). Оператор газорозподільної системи присвоює ЕІС-коди всім споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності). Оператор газорозподільної системи після присвоєння ЕІС- кодів споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності), передає їх оператору газотранспортної системи протягом 5 робочих днів з моменту присвоєння за формою оператора газотранспортної системи. Згідно з пунктом 2 постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» Операторам газорозподільних систем необхідно отримати персональні ЕІС-коди (Energy Identification Code) як суб`єктам ринку природного газу протягом десяти днів з дня набрання чинності цією постановою шляхом звернення до оператора газотранспортної системи, а також присвоїти в місячний строк з дня отримання персонального ЕІС-коду всім споживачам (у тому числі побутовим), підключеним до газорозподільних систем, персональних ЕІС- кодів та передати їх оператору газотранспортної системи. НКРЕКП звернуто увагу побутових споживачів природного газу на необхідність наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, що є однією з підстав для постачання природного газу побутовому споживачу. Такі обставини підтверджуються листом №1955/16/7-16 від 02.03.2016 року (а.с.51-53). Отже, вимоги норм Кодексу ГТС, Кодексу ГРМ щодо необхідності наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду жодним чином не порушують права осіб, які відмовляються від присвоєння їм Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу. 29.11.2012 року між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ПАТ «Волиньгаз» укладено договір № 31/22 «Про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва». В подальшому, на виконання постанови КМУ від 21.02.2017 року № 95 «Про забезпечення ефективного використання газорозподільних систем або -їх складових» між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до Договору та укладено Договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 24.05.2017 року № 240517/02-Вл-ГРМ, згідно якого право користування майном передано АТ «Волиньгаз». Предметом цього Договору є надання АТ «Волиньгаз» в експлуатацію газорозподільних систем з метою провадження ліцензованої діяльності з розподілу природного газу та безаварійного постачання газу споживачам, ефективного використання майна, його збереження, відновлення, поліпшення, реконструкції та модернізації. Із довідки від 17.02.2022 року слідує, що Відповідно до Договору № 31/22 газопровід низького тиску до села Будятичі Іваничівського району Волинської області інвентарний номер 107020400330301381 перебуває у державній власності і знаходиться на балансі АТ «Волиньгаз» (а.с.50). Даний газопровід збудований на замовлення колгоспу імені Котовського та прийнятий в експлуатацію у 1996-1998 роках, згідно робочого проекту (а.с.47-49). Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобов`язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач наданими позивачем послугами у спірному періоді користувався, частково здійснював оплату за послуги з розподілу газу, проте, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо проведення повної оплати за послугу з розподілу спожитого природного газу. Згідно з копією заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 19 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] погодився із вказаними персоніфікованими даними його, як споживача за Договором, в тому числі ЕІС-коду. Згідно вказаної заяви-приєднання відповідач є споживачем природного газу та підключений до газорозподільної системи позивача як оператора ГРМ; здійснює споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Послугу з розподілу природного газу відповідачеві надає позивач. Відповідач своїм особистим підписом у заяві-приєднанні підтвердив згоду на автоматизовану обробку його персональних даних згідно з чинним законодавством та можливу їх передачу третім особам, які мають право на отримання цих даних відповідно до чинного законодавства, у тому числі щодо кількісних та/або вартісних обсягів наданих за договором послуг. Факт підписання цієї заяви-приєднання відповідачем жодними доказами не спростовано. Відповідно до копії картки споживача на ім`я відповідача, останній є споживачем послуг позивача, має особовий рахунок № [NUMBER] . Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30.09.15 р., зареєстрованим в МЮ України 06.11.15 р. за № 1 379/2 782; Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2 496 від 30.09.15 р., Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2 493 від 30.09.15 р. (далі - Кодекс ГТС), та іншими нормативно - правовими актами України. П. п. 1, 2 Гл. 1 Загальні умови» Розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у т. ч. споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Як слідує з матеріалів цивільної справи така заява-приєднання була підписана відповідачем 19.10.2018 року, останній частково до травня 2021 року сплачував рахунки за розподіл природного газу та споживав природний газ. Доступ споживачів, у т. ч. побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.15 р. № 2 498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. У ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», що визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, зокрема, зазначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно - правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до п. п. 1, 3, 7 Гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ із усіма споживачами, у т. ч. - із побутовими споживачами, об`єкти яких у встановленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу із ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками, зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з врахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджений Постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.15 р. № 2 498, що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за № 1384/27829. За змістом п. 2.1 Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Відповідно до Гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються рівномірними частками протягом календарного року. За змістом п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - це послуги з постачання та розподілу природного газу, зокрема. Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», регулятором є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. За змістом п. п. 6.1, 6.2 Типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як різниця за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРС. Тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. Як встановлено з довідок по особовому рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] , за період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року відповідачеві було розподілено 2 556,38 м куб. природного газу (а.с.18), а за період з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року - 2 780,37 м куб. природного газу (а.с.19). Із постанови НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3015 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз» встановлено, що на період з 01.01.2020 року до 30.06.2020 року включно тариф становить 0, 91 грн за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ); на період від 01.07.2020 р. до 31.12.2020 р. тариф становить 0,98 коп. за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ). Як встановлено з постанови НКРЕКП від 30.12.2020 р. № 2766 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»: на період від 01.01.2021 р. тариф становить 1 грн 57 коп. за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ). Дані про розрахунок щомісячної плати відповідача як споживача послуги позивача за розподіл спожитого природного газу у спірному періоді зауважень у суду не викликають. Відповідно до фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] за період з січня 2020 року по грудень 2021 року відповідачу було нараховано 8 137,15 грн за розподіл природного газу. Відповідачем сплачено 4 645,00 грн (а.с.17). Отже, з врахуванням оплат, станом на 28.12.2021 року борг відповідача складає 3 492,15 грн за період з січня 2020 року по грудень 2021 року. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 530 ЦК України вказано: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наведені у відзиві відповідачем заперечення проти позову повністю спростовуються наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами. Оскільки відповідач згідно з вказаними вище нормами ЦК України, Законом України «Про житлово - комунальні послуги», Кодексу ГРМ як споживач та сторона договору розподілу природного газу у спірному періоді був зобов`язаний вчасно та повно вносити плату за надану позивачем як оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу, однак, цього належного не зробив, що призвело до виникнення спірної заборгованості, то сума боргу підлягає стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. Щодо позиції позивача про неознайомлення його із нормами Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII суд вважає необхідним роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України закон України набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. У п. 1 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок природного газу» вказано, що такий набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 жовтня 2015 року. Згідно ст. 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" від 23.09.1997 № 539/97-ВР (в редакції станом на 10.04.2015 року) Закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України та Конституційного Суду України, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.. Закону України «Про ринок природного газу» було опубліковано в офіційному виданні - газеті Голос України від 07.05.2015 - № 80 і набрав чинності 08.05.2015 року. Відтак, твердження позивача про неознайомлення його із нормами Закону України «Про ринок природного газу», як на одну з підстав своїх заперечень проти позову, є неспроможними. V. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № 5 від 09.12.2021 року (а.с.8) позивачем було сплачено 2 270,00 грн судового збору. У зв`язку із повним задоволенням позову акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved