Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь витрати понесені на поліпшення житлового будинку [ADDRESS] в розмірі 300000,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 31 липня 2010 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . За час шлюбу у подружжя [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Після одруження подружжя проживало у будинку матері [PERSON] - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , і позивач з 31 серпня 2016 року зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою. [PERSON] є пенсіонером за віком і єдиним її джерелом існування є пенсія за віком. За таких обставин, остання не мала фінансової можливості проводити ремонт у домі, тому позивач разом з чоловіком, з метою поліпшення житлових умов родини, вирішили провести капітальний ремонт будинку та добудувати другий поверх. Подружжя [PERSON] працевлаштовані у НТК «Інститут монокристалів» та отримує заробітну плату, проте їх спільних коштів на капітальний ремонт будинку не вистачало, тому позивач була вимушена витрачати на ремонт та прибудову другого поверху свої особисті заощадження, при цьому вона не шкодувала грошових коштів для будівництва та придбання всього необхідного для облаштування будинку (меблів, побутової техніки). У зв`язку з поліпшенням житлового будинку та проведеним ремонтом, інвентаризаційна вартість будинку [ADDRESS] за вищевказаною адресою підвищилася з 264055 гривень до 962327 гривень. В теперішній час позивач має складні стосунки з чоловіком та не виключає розірвання шлюбу між ними, у зв`язку з чим має побоювання щодо залишення без житла та втрати коштів, які були вкладені в ремонт будинку, на добровільне їх повернення від матері чоловіка не розраховує. На думку позивача, вона має право на відшкодування вартості понесених нею витрат на ремонт будинку, оскільки [PERSON] за згодою відповідача провела капітальний ремонт будинку останньої та добудувала другий поверх, у зв`язку з чим відбулося поліпшення житлового будинку (речі), які не можуть бути відокремлені від нього. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі. 26 листопада 2020 року відповідач подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача зважаючи на наступне. Так, дійсно, 31 липня 2010 року між позивачем та сином відповідача - [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . 31 серпня 2016 року позивач була зареєстрована у будинку [ADDRESS] . Проте, відповідач незгодна з твердженням позивача, про те, що остання після одруження стала проживати зі своїм чоловіком у будинку відповідача, де проводила капітальний ремонт та добудову другого поверху, оскільки житловий будинок [ADDRESS] за вказаною вище адресою належав матері відповідача - [PERSON] , померлій [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 лютого 2014 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М., [PERSON] отримала у спадщину 28/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . За даними інформації технічного паспорту, поліпшення житлового будинку з надвірними побудовами за вищевказаною адресою здійснювалося поетапно, при цьому поліпшення домоволодіння починалося ще за життя батьків відповідача, як колишніх власників, та за рахунок їх коштів; добудова 2 поверху житлового будинку (надбудова від 13 лютого 2017 року) проводилася у період з 2012 по 2015 роки за рахунок власних збережень матері відповідача як власника (до 2012 року) та коштів її сім`ї. Підтвердженням того є отримання чоловіком відповідача кредитних коштів у АТ «Ощадбанк» у червні 2013 року та жовтні 2013 року. 26 квітня 2014 року відповідач та її чоловік зареєструвалися у цьому житловому будинку. Крім того, позивач обґрунтовує свої доводи тим, що вона є наймачем житлового будинку [ADDRESS] та відповідно просить стягнути понесені витрати на його поліпшення в розмірі 300000 гривень. Позивач не є співвласником житлового будинку [ADDRESS] та не є його наймачем. Відповідач, як власник житла (наймодавець) не передавала другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату, тобто договір найму між сторонами не укладено. Позивач проживала у вказаному вище будинку як тимчасовий жилець. Оскільки Позивач, не є наймачем, ані співвласником житлового будинку, слід вважати позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства, а відповідно і в задоволенні позову необхідно відмовити. Також необґрунтованою є сума стягнення в розмірі 300000 гривень, оскільки вона, за підрахунками позивача, дорівнює 50 відсотків інвентаризаційної вартості будинку, що складала 962327 гривень, згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 13 лютого 2017 року. Проте, технічний паспорт не є документом, що підтверджує кількість грошових коштів, що витрачені, зокрема, на поліпшення житла. Крім того, з народження дитини у 2012 році і до вересня 2014 року позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягненню 3-річного віку, а відповідно коштів, окрім соціальних виплат не мала, тому і витрати коштів на поліпшення житла були лише покійної матері відповідача - [PERSON] та її сім`ї. 27 квітня 2021 року представник відповідача - [PERSON] подала суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, також просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , на праві приватної власності належить в частині 28/50 - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 лютого 2014 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, реєстр № 3-156, про що свідчать дані витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 18033557, сформованого 20 лютого 2014 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 13 лютого 2017 року на ім`я [PERSON] (частка 28/50) та [PERSON] (частка 11/25). Позивач та третя особа перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 липня 2010 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 31 липня 2010 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області та за даними якого 31 липня 2010 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », запис № 35 від 31 липня 2010 року. За даними будинкової книги для прописки громадян за адресою: [ADDRESS] , у будинку зареєстровані: [PERSON] у період з 29 січня 1982 року до 11 липня 2012 року; [PERSON] з 05 травня 2009 року; [PERSON] та [PERSON] з 26 квітня 2014 року. В якості доказів суду надано: копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за даними якого [PERSON] народилася [INFO] , батька дитини записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , запис № 18 від 10 січня 2012 року; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 25 вересня 2012 року на ім`я [PERSON] (частка 28/50) (померла), [PERSON] (частка 11/25); копії товарних накладних та чеків; копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2012 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, за даними якого [PERSON] померла [INFO] , запис № 56 від 17 квітня 2012 року; копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 липня 2014 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, за даними якого [PERSON] помер [INFO] , запис № 115 від 22 липня 2014 року; копія довідки № 118.408/25-21, наданої 19 березня 2021 року керуючим ТВБВ № 10020/0408 філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк»; копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 778 ЦК України передбачено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця; якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення; якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за найм речі; якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості. Суд, в сукупності аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані позивачем докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають за їх недоведеністю виходячи з наступного. Так, позивач висуваючи вимоги про стягнення з відповідача 300000,00 гривень витрат, що понесені на поліпшення житлового будинку [ADDRESS] , не надала достатніх та безспірних доказів на підтвердження, що такі витрати мали місце і саме у вказаному розмірі, при цьому позивачем не вказана калькуляція та конкретизація поліпшень будинку, а надані позивачем квитанції та накладні на придбання будівельних матеріалів, не доводять, що вказані матеріали використані саме при поліпшенні частини будинку, що належить відповідачу. Також, позивач не надала доказів на підтвердження своїх посилань, що відповідач, як власник надавала згоду на проведення поліпшень частини належного їй нерухомого майна, тоді як позивач не є співвласником та не є наймачем житлового будинку [ADDRESS] . При вирішенні справи, суд враховує, що позивач не зверталась до суду з клопотанням про призначення по справі експертизи, в підготоёвче та судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати за її відсутності. Також, суд враховує думку третьої особи - чоловіка позивача [PERSON] , який проти задоволення позову заперечував, що вказує на невизнання останнім викладених позивачем обставин. Крім того, позивач не залучила в якості співвідповідача співвласника будинку [PERSON] , а суд за змістом ч. 2 ст. 51 ЦПК України за відсутності такого клопотання позивача не має права самостійно вирішувати вказане процесуальне питання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні заявлених вимог за їх недоведеністю. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed