Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

14 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, 20 квітня 2021 року постановила ухвалу про залишення позовної заяви без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 27 квітня 2021 року позивач, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, подав нову редакцію позовної заяви. В позовній заяві зазначає, що [INFO] у м. Радехів Львівської області [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 04.06.2020 року, виданим Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану громадян. У склад спадкового майна, належного [PERSON] , окрім іншого, увійшло право власності на квартиру /будинок/, на який видане свідоцтво на право власності на квартиру /будинок/ № [NUMBER] , видано 29 червня 1998 року. Згідно відомостей, викладених у довідці Радехівського міського водоканалізаційного господарства №603 від 18.03.2021 року, що [PERSON] постійно до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] , разом із нею проживав і був зареєстрований - [PERSON] . У органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини він не звертався, оскільки вважав, що маючи правовстановлюючі документи набув права на спадщину автоматично шляхом проживання із мамою. Так само не звертався і до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, позивач пропустив визначений законодавцем строк для прийняття спадщини і вагомих причин, за наявності яких можна було б клопотати про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не має. Більше того, як вказано вище, він проживав із мамою до дня її смерті, про що вказано вище. За таких обставин, більш дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду, він не має. Просить суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , індивідуальний податковий номер [NUMBER] , в цілому право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.1-3, 34-36). У підготовчому судовому засіданні 14 березня 2022 року до участі справі залучено як третю особу Радехівську міську раду Львівської області (а.с.61-62). Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Погоджується на заочний розгляд справи (а.с.60). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, проте надіслала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнає (а.с.51). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнає (а.с.53). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, проте надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, рішення суду прийняти на розсуд суду (а.с.64). Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого повторно Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 04 червня 2020 року (а.с.16). З копії Свідоцтва про право власності на квартиру /будинок/ № [NUMBER] від 29 червня 1991 року, видно, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та члену її сім`ї - [PERSON] (а.с.18). Той факт, що позивач є сином спадкодавця підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 11 серпня 1967 року, та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017007570 від 18 серпня 2016 року, відповідно до якого, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с.5, 6-6 зворот). Родинні відносини відповідачів із спадкодавцем підтверджуються наступними документами: - копією Свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого повторно 04 червня 2020 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), та копією Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 03 червня 2020 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), з якого видно, що [PERSON] та [PERSON] 04 вересня 1996 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.10,11); - копією Свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 10 липня 1970 року, та копією Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 08 вересня 2020 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), з якого видно, що [PERSON] та [PERSON] 03 листопада 1990 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.13,15). Згідно з довідкою №603 від 18.03.2021 року, виданою КП «Радехівське міське водоканалізаційне господарство», [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , і на день смерті в одній квартирі з нею був зареєстрований [PERSON] (а.с.25). З копії технічного паспорта на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) [ADDRESS] , виготовленого станом на 28.12.2020 на замовлення [PERSON] , видно, що вказана квартира загальною площею 52,1 кв.м., житлова площа 43,8 кв.м. складається з: коридора площею 2,3 кв.м., житлової кімнати - 11,0 кв.м., житлової кімнати - 10,9 кв.м., житлової кімнати - 21,9 кв.м., кухні - 6,0 кв.м. (а.с.19-22). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved