Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Виклад позиції позивача 16.10.2020 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] про що було видано виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої у її свідоцтві про народження записаний відповідач. Подружнє життя не склалося і після народження дитини відповідач покинув сімю. Дитина проживає разом із матірю, позивачем по справі та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеральної допомоги на утримання дитини не надає, участь у її вихованні не приймає та не цікавиться фізичним і духовним розвитком дочки, а тому позивач вважає, що наявні усі достатні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного вку. Такі обставини стали підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог скористашись пропозицією суду, викладену в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 25.06.2021 року. Відповідач вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі та згоден сплачувати аліменти на утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] наародження у меншому розмірі, ніж який був заявлений позивачем. Окрім того, [PERSON] не згоден сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Не погоджуючись із розміром аліментів на утримання дитини, [PERSON] аргументує це тим, що даний розмір має бути зменшений судом, а факти які викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, виходячи з наступного. Відповідач вважає, що даний позов не підкріплений належними доказами і грунтується виключно на припущеннях позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору. Відподач зазначає, що він з позивачкою дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2020 року і від даного шлюбу ми мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO] . Рішенням Немирівського районного суду від 09.08.2021 справа №930/1353/21 шлюб укладений 16.10.2020 року, що був зареєстрований у виконкомі Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за актовим записом № 5 було розірвано. На дату подання цього відзиву зазначене рішення суду не набрало законної сили. За весь час перебування у шлюбі позивачка була незадоволена малим матеріальним доходом відповідача, і на його глибоке переконання сама штучно створила непорозуміння та проблеми в сімї. При цьому на думку [PERSON] позивачка не переймається і не ставить в першу чергу інтереси спільної дитини, яку він також дуже любить та намагається забезпечити її та позивача усім необхідним і завжди готовий матеріально допомагати їм, але в міру своїх фінансових можливостей. Однак, як зазначає [PERSON] він не в змозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, а саме 3000 гривень з об`єктивних причин, так як він часто хворіє і йому також потрібні кошти на придбання ліків. В даний час відповідач перебуває на обліку в Тульчинській районній лікарні Вінницької області з приводу хвороби за діагнозом ДІДП (дитячий церебральний параліч). Він є інвалідом,з дитинства і до недавнього часу мав другу групу інвалідності та отримував пенсію по інвалідності, а на даний час вчиняє дії для продовження строку посвідчення інваліда II групи для оформлення пенсії по інвалідності. Крім того, [PERSON] працює сезонно водієм у ТОВ СХК «Вінницька промислова група» (на період збору урожаю у літньо-осінній період) та має періодичний нерегулярний заробіток, який у середньому за рік є значно меншим встановленої законом мінімальної зарплати. Як вважає відповідач, що з урахування усіх істотних обставин справи, розмір аліментів на утримання дитини має бути визначений судом у значно меншому розмірі, ніж заявлено позивачем, а у задоволенні стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку має бути відмовлено у звязку із неспроможністю надання такої матеріальної допомоги. Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дитини, її право на належний рівень життя та забезпечення нормальної життєдіяльності, беручи до уваги свій матеріальний стан та стан здоровя, як платника аліментів, також що єдиним джерелом його існування є періодичний нерегулярний дохід, оскільки він є інвалідом з дитинства по ЛЦП вважає, що у нього є всі підстави просити суд про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з аліментів на користь позивачки на утримання доньки в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що підлягають до стягнення - із 3000 грн. до 1000 грн. та про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення на утримання позивачки коштів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. Позов визнав частково. Заяви, клопотання позивача, відповідача 20.09.2021 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про доручення письмових доказів. 22.10.2021 року від відповідача [PERSON] наадішло письмове клопотання про доручення до матеріалів цивільної справи доказів. 25.10.2021 року від відповідача [PERSON] надійшло письмове клопотання про витребування доказів Від представника відповідача адвоката Ускової С.Е. надійшла письмова заява про ознайомлення із матеріалами справи. 01.12.2021 року від відповідача [PERSON] надійшло письмове клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 01.12.2021 року від відповідача [PERSON] надійшло письмове пояснення по суті справи. 12.01.2022 року від позивача [PERSON] надійшла письмова заява про приєднання доказів до матеріалів справи. 12.01.2022 року від відповідача [PERSON] надійшло письмове пояснення по суті справи. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали суду від 25.06.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи на 01.09.2021 року на 14:00 год. 25.06.2021 року судом здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача. 26.06.2021 року на адресу надійшла відповідь на запит згідно якої встановлено адресу місця проживання відповідача, яка збігається із адресою зазначеною у позові, а тому копію позовної заяви та додатками до неї і судовою повісткою про виклик до суду було направлено на адресу відповідача. Відповідно до наказу № 42 від 15.06.2021 року про надання щорічної відпустки судді цивільна справа розглядом відкладалася. 01.09.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив із викладенням заперечень на позов. Ухвалою суду від 25.10.2021 року було задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою судді від 12.01.2022 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду на 09.02.2022 на 14:00 год. року Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , а ктовий запис № 5(а.с.6). За час перебування у шлюбі сторони мають мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої у її свідоцтві про її народження записаний відповідач, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.7). Довідкою № 1904 від 01.06.2021 року підтверджується, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] і до складу її сім`ї входить чоловік [PERSON] , та донька [PERSON] (а.с.8). Згідно копії трудової книжки останнє місце роботи відповідачаТОВ « СХК Вінницька промислова група куди він був прийнятий на роботу 11.02.2019 року НАКАЗ № 85 К/тр водієм автотранспортного засобу (22-23).Також копією трудової книжки підтверджується, що відповідач періодично звільняється з роботи за угодою сторін на період відсутньої сезонної роботи та стає на облік до Немирівського районного центру заянятості, а потім знову влаштовується на місце своєї роботи (а.с.79-81) Копією медичної картки [PERSON] , довідками про медичне заключення, консультативним медичним заключенням підтверджується, що [PERSON] є інвалідом з дитинства і до недавнього часу мав другу групу інвалідності ( а.с. 26-28,30-31,32, 33-34, 35,36,39). Довідкою № 470 від 06.09.2021 року видану Шпиківською селищною радою Тульчинського району підтверджується, що [PERSON] на території Печерського Старостинського округу власного житла не має (а.с.45) Довідкою № 471 від 06.09.2021 року видану Шпиківською селищною радою Тульчинського району підтверджується, що [PERSON] на території Печерського Старостинського округу власної земельної ділянки не має (а.с.46) Довідкою № 472 від 06.09.2021 року видану Шпиківською селищною радою Тульчинського району підтверджується, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] і до складу сім`ї входить матір [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с.47) Довідкою № 209 від 20.09.2021 року видану керівником ТОВ «СХК « Вінницька промислова група» підтверджується, що [PERSON] дійсно працює в підрозділі механізованого загону № 1 на посаді «Водія автотранспортних засобів» з 11.02.2019 року і його робота має сезонний характер (а.с.48) Довідкою про доходи відповідача від 22.10.2021 року № SHK 00000201 видану директором підприємства підтверджується, що загальна сума доходу за період з 01.10.2019 року по 30.09.2021 року склала 171191,35 гривень (а.с.56) В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що на даний час вона перебуває у декретній відпустці та знаходиться по догляду за дитиною. Просила врахувати надані при матеріалах товарні чеки, які підтверджують її витрати на дитину та вважає, що отримуючи допомогу на дитину у розмірі 860 гривень не може самостійно утримувати дочку. Вважає, що визначена нею сума аліментів буде достатньою для утримання дитини, а також її утримання. Представник відповідача адвокат Ускова С.Е. суду пояснила, що відповідач [PERSON] позов визнав частково. Відповідач має незадовільне здоровя, в даний час ніде не працює та перебуває на обліку у Немирівському центрі зайнятості. Рухомого та нерухомого майна відповідач не має, є інвалідом з дитинства, однак наразі на обліку не перебуває. Окрім того відповідач здійснював грошові перекази позивачу та купив дитячий стілець, тобто хоче надавати таку допомогу дитині, однак сума аліментів, яка визначена позивачем на утримання дитини занадто велика і відповідач не спроможний її сплачувати. Тому позов визначає частково та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини утвердій грошовій сумі в розмірі 1050 гривень. Щодо вимоги заявленої позивачем про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 3000 гривень, то таку вимогу позивача не визнає і просить у задоволенні даної вимоги відмовити повністю. Судом встановлено, що підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх завлених вимог, а саме ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, яка виховує дитину до досягнення нею трьохрічного віку. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, Суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79 та 80 цього ж Кодексу, вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік установлено у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. За приписами частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частини другої та четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач на даний час отримує стабільний чи мінливий дохід, а також - про розмір такого доходу, чи наявність у власності відповідача нерухомості чи іншого цінного майна, що могло бути взято судом до уваги при вирішенні розглядуваного спору, позивачем суду не надано, як і не здобуто доказів того, що відповідач станом на розгляд даного позову перебуває на обліку у Немирівському центрі зайнятості по безробіттю чи знятий з такого обліку. Однак з огляду на те, що відповідач є працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування, відсутності доходу, майна, наявності інших утриманців ним суду не надано, суд, вирішуючи спір, виходить з того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини, яку за законом зобов`язаний належним чином забезпечувати і утримувати. При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням когось з подружжя, як батьків дитини спільного проживання з дитиною. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини суд враховує, що: відповідач хворіє, однак, працездатний, інших дітей, яких він утримує, у нього не має, зі слів представника відповідача перебуває на обліку у Немирівському центрі зайнятості у зв`язку з тим, що на даний час не працює, однак доказів цього у судовому засіданні відповідачем чи представником відповідача не надано на огляд суду, а саме чи перебуває на обліку чи знятий з обліку відповідач станом на день розгляду даного позову, чи знову працевлаштувався. Тому Суд приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в розмірі меншому ніж, про яку просить позивач, а саме у розмірі 15000 гривень починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статей 181, 182, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, то такі вимоги підлягають задоволенню частково. Позивач не надала суду доказів того, що відповідач має можливість надавати кошти на її утримання в сумі 3000 грн щомісячно. Позивач взагалі не обгрунтувала розмір аліментів, які вона просить стягувати на її утримання з відповідача. Тому,

Outcome: partial