Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 28.08.2019 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1218424. Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 08.04.2020 укладено Договір факторингу № 08042020, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» їх прийняло, до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 08.04.2020 до Договору факторингу № 08042020 від 08.04.2020, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 35860 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками; 20460 грн. - сума заборгованості за пенею. Зазначив, що всупереч до умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. 14.06.2021 в даній цивільній справі ухвалено заочне рішення, згідно якого позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №121824 від 28.08.2019 у розмірі 35860 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн. 31.12.2021 до суду надійшла заява відповідачки [PERSON] про перегляд заочного рішення. Згідно ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17.01.2022 поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення , скасоване заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14.06.2021 у даній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та запропоновано сторонам у встановлений судом строк подати суду письмові заяви по суті справи. 14.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідачки Андруховичем В.Й. , в якому позовні вимоги визнано частково. Так відповідачка не заперечує, що ТОВ «Авентус Україна» 28.08.2019 надав їй кошти в розмірі 10000 грн., але категорично заперечує наявність будь-яких договірних відносин, які нібито укладені нею з ТОВ «Авентус Україна» за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП) якого вона ніколи не мала і не має. Крім цього відповідачка переконана, що при укладанні договору споживчого кредиту ТОВ «Авентус Україна» дотрималося вимог щодо повідомлення її про умови кредитування та узгодження з нею саме тих умов, про які вважало узгодженим товариство. За таких обстави відповідачка просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з неї 10000 грн. основного боргу, в іншій частині - відмовити за безпідставністю. Представниця позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» за довіреністю Гостєва Є.В., направила суду відповідь на відзив, в якій повідомила суд, що при формуванні позовної заяви було допущено технічну помилку, яка полягає в невірному визначенні складових загальної суми заборгованості, при цьому загальна сума заборгованості визначена вірно. У зв`язку з цим просила суд вважати вірним розмір заборгованості за спірним кредитним договором в сумі 35860 грн, з яких 10000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 20860 грн - заборгованість за відсотками, 5000 грн - заборгованість за штрафом. При цьому представниця підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, судове засідання провести без її участі. Відповідачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися. В письмовій заяві до суду представник відповідачки позов визнав частково, просив розглянути справу за його відсутності Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Суд, врахувавши заяви сторін по суті справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 28.08.2019 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі «Товариство») та [PERSON] (далі «Клієнт», або «Позичальник») уклали договір №1218424 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (далі - Договір), за яким позивач надав відповідачці кредит у розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Згідно п.1.2 Договору позика видана на 30 днів. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування, а саме відповідно до п.1.3.1.- 1.3.3: знижена процентна ставка становить 1,71% від суми позики за кожен день користування позикою (624,15% річних) у межах строку надання позики, зазначеного в п.1.2 цього Договору; стандартна процентна ставка становить 1,8% від суми позики за кожен день користування позикою (657% річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2. цього Договору. Приписами п.1.4 Договору передбачено, що загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 151,3% від суми позики, або 15130 грн та включає в себе проценти за користування позикою - 51,3% , або 5130 грн. Пунктами 1.6., 1.7. Договору встановлено, що у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі та у встановлений строк, клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення Позики, шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява Клієнта про продовження строку користування позикою вважається поданою. Після вчинення Клієнтом дій згідно з п.1.6. цього Договору та у разі, якщо залишок суми позики складає не менше ніж 4000 грн, Товариство має право, але не обов`язок продовжити строк користування позикою. Новий строк користування позикою обчислюється з дня наступного за днем вчинення Клієнтом дій згідно з п.1.6. цього Договору та дорівнює 30 днів. Нова дата повернення позики відображається у Особистому кабінеті Клієнта. Протягом нового строку користування позикою проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою. Відповідно до п.п.3.6.2 з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості Товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення. Крім цього, п.4.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору. Так, у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф в розмірі 120 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 ( четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за Договором ( п.4.4.) Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим Договором, і становить 5000 грн. Як вбачається із поданих до позовної заяви копії договору, графіку платежів, а також паспорту кредиту, дані документи були підписані електронним підписом [PERSON] 28.08.2019 о 18:53:26 ( а.с.5-8). Відповідно до п.3.1. Договору сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно Графіка платежів - дата повернення позики і процентів 27.09.2019 (разом до сплати 15130 грн.) (а.с. 6 звор. бік). Як вбачається із розрахунку заборгованості (Картки обліку за договором №1218424 від 28.08.2019) відповідачкою в рахунок погашення заборгованості сплачено 10630 грн, зокрема: 30.09.2019 - 5130 грн, 30.10.2019 - 5400 грн, 29.02.2020 - 100 грн. Загальна сума нарахованих відсотків за зниженою (1,71%) та стандартною ( 1,8%) ставками ( відповідно до п.п.1.3.1. та 1.3.2. Договору) складає 31490 грн (5130 грн + 26360 грн). Таким чином складова заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) становить 10000 грн; складова заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом становить 20860 грн (31490 грн - 10630 грн); складова заборгованості за нарахованими штрафами становить 5000 грн. Отже, відповідно до розрахунку заборгованості борг відповідачки станом на 08.04.2020 становить 35860 грн. (а.с.17-18). За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що 08.04.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 08042020, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» їх прийняло, до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 08.04.2020 до Договору факторингу № 08042020 від 08.04.2020, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 35860 грн (а.с.14). На адресу [PERSON] 22.04.2020 були направлені повідомлення від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та від ТОВ «ФК «ЄАПБ» про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1218424 від 28.08.2019 (а.с.15-16) Таким чином, враховуючи встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору № 1218424, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Положеннями ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З указаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріалами справи підтверджено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором М644898 і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Ці обставини підтверджуються інформацією, наданою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за № 1014/20 від 08.04.2020, відповідно до якої можливо ідентифікувати Прізвище, ім`я по батькові боржника, його ІПН, номер укладеного договору позики, відровідно до якого надано кошти та зазначено код підписання договору під номером 323 значиться [PERSON] - КОД для підписання договору М644898, а також номер транзакції creditplus - 3127853, за якою було здійснено переказ коштів ( а.с.119-120). Зазначене спростовує доводи відповідачки та її представника про те, що даний правочин не був підписаний електронним підписом [PERSON] . Факт перерахування кредитних коштів відповідачці [PERSON] підтверджується відомостями, які містяться у відповіді ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №7929-ВП від 09.04.2020, згідно якого вбачається, що ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено за дорученням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» переказ коштів 28.08.2019 на суму 10000 грн за маскою картки [NUMBER] , код авторизації 640145 номер транзакції в системі WayForPay - creditpius - 3127853 ( а.с.123-124) Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із сплатою [PERSON] 30.09.2019 та 30.10.2019 нарахованих відсотків за зниженою (1,71%) та стандартною (1,8%) відсотковими ставка в розмірі 5130 грн та 5400 грн, на підставі п.п.1.6 та 1.7 . Договору відбулася пролонгація договору позики до 29.11.2019 з правом нарахування відсотків за користування коштів наданих у позику, які не були вчасно повернуті позичальницею за період строку користування позикою. Оскільки відповідачкою у вказаний термін кредит не повернуто та нараховані проценти не сплачено, суд вважає, що зазначена заборгованість в розмірі 15400 грн, що складається з тіла кредиту - 10000 грн та заборгованості за відсотками - 5400 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім цього з картки обліку за спірним договором вбачається, що позивач після закінчення строку кредитування продовжив нараховувати проценти за користуванням кредитом в розмірі 15460 грн та штрафи в загальному розмірі 5000 грн. (всього 20460 грн) відповідно п 3.6.2. та 4.4.-4.5. Договору (а.с.17 звор.бік). Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Неустойка за своєю правовою природою володіє акцесорним характером і, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц, провадження N 14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи, що договір №1218424 від 28.08.2019 відповідно до п.1.7 був пролонгований до 29.11.2019, суд вважає, що підстав для стягнення процентів за користування кредитом та штрафів після спливу строку кредитування не має, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача 15400 грн, з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи відсоток задоволення позову 42,9 % з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 974,8 грн (2270*42,9%) на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу позову. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 11:00 год. 15.03.2022 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 21.03.2022 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України з урахуванням вихідних днів), то датою ухвалення даного судового рішення є 21.03.2022.

Outcome: partial