Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

07.12.2021 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу земельних ділянок, площею 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , укладену 10.07.2011 року між позивачем та відповідачем; визнати за позивачем право власності на вказані земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10.07.2011 року відповідач отримала від позивача грошові кошти в розмірі 30000 грн. за продаж належного їй житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та вказаних земельних ділянок. 19.07.2011 року приватним нотаріусом посвідчено договір купівлі-продажу №182, відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв у власність зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно вказаного договору, продавець зобов`язалася оформити документи на спірні земельні ділянки до 19.07.2014 року та продати їх позивачу, але в обумовлений строк відповідач свого зобов`язання не виконала. Позивач, в свою чергу, виконав всі умови угоди, виплатив позивачу всю обумовлену вартість житлового будинку та земельних ділянок, проживає у придбаному будинку, зробив ремонт, доглядає за земельною ділянкою, на якій розташований будинок, а також земельною ділянкою, на якій розташований огород, при цьому не оформив право власності не зі своєї вини. Повідомила, що з метою досудового врегулювання спору 09.11.2021 року позивач направив на адресу відповідача, що зазначена в договорі купівлі-продажу, лист з вимогою виконати умови договору купівлі-продажу та оформити документи на спірні земельні ділянки, в зв`язку з чим запропонував відповідачу 22.11.2021 року о 09:00 год. з`явитися до приватного нотаріуса або протягом 10 днів з дня отримання даного листа з`явитися до будь-якого іншого нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу, про що повідомити позивача не пізніше ніж за 5 днів до призначеної дати. 18.11.2021 року значений лист повернутий позивачу, оскільки адресат не проживає за вказаною адресою. Наразі зв`язок відповідачем втрачено, фактичне місце її проживання невідоме, а посвідчити договір купівлі-продажу земельних ділянок без відповідача нотаріус не може, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 16.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 28.12.2021 року, про що свідчить витяг з сайту Укрпошти, але правом надання відзиву остання не скористалася. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору про перерозподіл спадкового майна, посвідченого 29.12.2004 року державним нотаріусом Валківської ДНК Кобзар Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №2995, [PERSON] належить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,85 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту розписки від 10.07.2011 року слідує, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 грн. за продаж належного їй житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також земельних ділянок загальною площею 0,85 га, з яких 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . При цьому [PERSON] зобов`язалася в строк до 19.07.2014 року укласти договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна та посвідчити його нотаріально з проведення державної реєстрації права власності. 19.07.2011 року приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І. посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований в реєстрі за №1155, відповідно до якого [PERSON] передає, а [PERSON] приймає у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, продавець зобов`язалася оформити документи на земельні ділянки за вказаною адресою площею 0,25 га і 0,60 га до 19.07.2014 року та продати їх [PERSON] , який в свою чергу зобов`язався розрахуватися з продавцем за ці земельні ділянки при оформленні договору купівлі-продажу земельних ділянок. Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Валківське БТІ» №31388126 від 21.09.2011 року, будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі вказаного договору купівлі-продажу. 09.11.2021 року [PERSON] на адресу [PERSON] направив листа з проханням протягом 10 днів з дня його отримання з`явитися до будь-якого нотаріуса Богодухівського нотаріального округу для укладення договору купівлі-продажу. Однак, згідно довідки Укрпошти, відправлення повернуто, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. За змістом ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Згідно положень ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. За ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку про дійсність угоди купівлі-продажу земельних ділянок, укладеної 10.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] , оскільки умови угоди фактично повністю сторонами виконані, але відповідач ухиляється від її нотаріального посвідчення. Аналізуючи наведені правові норми, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на земельні ділянки, площею 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що відновить його порушене право. На підставі викладеного,

Outcome: approved