Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк», третя особа: Глибоцька державна нотаріальна контора про скасування заборони відчуження майна. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вона є власником домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 24.01.1995 року, що посвідчений 24.01.1995 року державним нотаріусом Глибоцької державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за №25. В листопаді 2021 року вона звернулася до приватного нотаріуса з метою розпорядитися даним нерухомим майном. При перевірці даного нерухомого майна на наявність будь-яких заборон відчуження згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що 20.03.2008 року за №6822835 реєстратором: Глибоцькою державною нотаріальною конторою накладено обтяження у виді «заборони на житловий будинок», що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно Інформації з «Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» обтяжувачем є Глибоцька державна нотаріальна контора. На підставі архівного запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вказану заборону відчуження її нерухомого майна вчинено реєстратором на підставі повідомлення б/н від 06.04.1984 року Чернівецького відділення Будбанку, яке припинило своє існування. Будь-які документи в Глибоцькій державній нотаріальній конторі про накладання заборони на відчуження вищевказаного нерухомого майна відсутні. Жодних боргів перед Чернівецьким відділенням Будбанку ні вона, ні її мати [PERSON] , яка подарувала їй даний будинок, не мали, а тому вважає, що запис про заборону нерухомого майна є помилковим. Просить суд, ухвалити рішення, яким скасувати заборону на відчуження належного їй нерухомого майна на праві власності, зареєстрованому в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Глибоцькою державною нотаріальною конторою 20.03.2008 року за №6822835 на підставі повідомлення б/н від 06.04.1984 року Чернівецького відділення Будбанку та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти, відзиву на позовну заяву від нього не надходило. Представник третьої особи Глибоцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій вказав, що просить суд справу розглядати без їх участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 24.01.1995 року, що посвідчений 24.01.1995 року державним нотаріусом Глибоцької державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за №25. Даний житловий будинок зареєстровано в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за нею та записано в реєстрову книгу №10 стор. 308 за реєстровим №1509 від 08.08.2002 року. Рішенням 40 сесії VI скликання Глибоцької селищної ради Чернівецької області вирішено перейменувати [ADDRESS] . Даний житловий будинок знаходиться на належній [PERSON] на праві приватної власності земельній ділянці розміром 0,015 га, що знаходиться по [ADDRESS] , кадастровий №7321055100:01:005:1068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-322215873201 від 15.03.2021 року. Встановлено, що на житловий будинок по [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер: 7321055100:01:005:1068 в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області зроблено відповідний запис про обтяження майна шляхом заборони його відчуження реєстраційний №6822835, дата виникнення: 06.04.1984 рік, № реєстру: 74483-952, внутр. № 0301B82227F158312B58 в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстратор Глибоцька державна нотаріальна контора Глибоцького районного нотаріального округу. Згідно витягу, особою майно/права якої обтяжується зазначено [PERSON] . Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна на підставі отриманого повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, припинення чи розірвання договору довічного утримання, та в інших випадках, передбачених законодавством. Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах4 про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленої вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачці розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна, що належить [PERSON] , порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює користування та розпоряджання даним майном. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: approved