Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-01 00:00:00

20.09.2021 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" подало до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором б/н від 24.03.2011 в розмірі 5990,27 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 24.03.2011, чим підтвердив згоду на те, що заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито картковий рахунок та надано [PERSON] у користування кредитну картку. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. [INFO] [PERSON] помер. 12.01.2021 позивач направив претензію кредитора до Турківської державної нотаріальної контори, відповідь на яку він отримав 17.02.2021, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Комарницької О.Й. за місцем заведення спадкової справи, та 18.02.2021 отримана відповідь. Відповідачі є спадкоємцями померлого боржника., а тому 23.06.2021 Банк направив їм лист-претензію про погашення боргу, однак ніяких дій не було виконано. Відповідачі зобов`язані задовольнити вимоги позивача, як кредитора, а тому Банк просить стягнути з них заборгованість за кредитним договором б/н від 24.03.2011 в розмірі 5990,27 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 05.10.2021 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.10.2021 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти позовних вимог. Зазначає, що її батько [PERSON] помер [INFO] . Про смерть її батька позивачу стало відомо з ухвали Турківського районного суду Львівської області від 22.10.2018 в справі №458/1008/18. Оскільки інформація про смерть [PERSON] стала відома позивачу з вищезгаданої ухвали, останній тільки 23.06.2021 направив лист-претензію відповідачам з вимогами, відтак пропустив шестимісячний строк, встановлений ч.2, ч.3 ст. 1281 ЦК України, а отже кредитор позбавився права вимоги. Просить у задоволенні позову відмовити повністю. 18.11.2021 представник позивача АТ КБ"ПриватБанк" подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечив доводи, викладені у відзиві. Зазначає, що відповідачі є спадкоємцями померлого [PERSON] в силу ст. 1268 ЦК України. Щодо строку пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців, зазначає, що у встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України строк Банк заявив претензійні вимоги до спадкоємців боржника шляхом направлення 12.01.2021 претензії кредитора кредитора до Турківської державної нотаріальної контори, відповідь на яку він отримав 17.02.2021, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Комарницької О.Й. за місцем заведення спадкової справи, та 18.02.2021 отримана відповідь. Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів від спадкодавця. В свою чергу, Банк, як кредитор, не міг знати та не знав про місце відкриття спадщини, оскільки спадкова справа може заводитись у державного нотаріуса, і будь якого приватного нотаріуса за різними адресами. Отримання такої інформації ускладнюється тим, що така інформація відповідно до ст. 8 ЗУ "Про нотаріат" є нотаріальною таємницею. Вимога про погашення заборгованості була пред`явлена до спадкоємців через нотаріуса, а отже позивач не пропустив строк для пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємця померлого. 23.06.2021 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію щодо погашення боргу, однак ніяких дій не було виконано. Просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. Ухвалою суду від 13.12.2021 відповідь на відзив прийнято до розгляду, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 13.12.2021 провадження у справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Ухвалою суду від 31.01.2022 витребувано від приватного нотаріуса Самбірського нотаріального округу Львівської області Комарницької О.Й. належним чином завірену копію спадкової справи №06/2018, номер у Спадковому реєстрі 61939311, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явилися, причин неявки не повідомили, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду без вручення відповідачам з відміткою працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, судом дотримано вимоги щодо належного повідомлення відповідачів про день, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] відзиву не подав. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до укладеного договору №б/н від 24.03.2011 [PERSON] отримав від АТ КБ "Приватбанк" кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з "Умовами та правилами надання банківських послуг". [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на дату смерті [PERSON] - заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 24.03.2011 становить 5990,27 грн - заборгованість за тілом кредиту. 12.01.2021 позивач направив до Турківської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. Як видно з тексту претензії, позивач зазначає, що на теперішній час Банку стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] . 28.01.2021 Турківською державною нотаріальною конторою повідомлено Банк про те, що претензію після смерті [PERSON] , який помер [INFO] надіслано за належністю до приватного нотаріуса Комарницької О.Й. Як видно з відповіді приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Комарницької О.Й. від 11.02.2021 №09/01-16, на виконання вимог ст. 1282 ЦК України, при зверненні до нотаріуса спадкоємців [PERSON] , їм буде роз`яснено, що вони зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 23.06.2021 Банк направив відповідачам листи-претензію, в яких пред`явив свої вимоги. Відповідачі жодних дій щодо погашення заборгованості не вчинили. Як видно з довідки виконавчого комітету Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області від 06.11.2017 за №1594, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , разом з ним до дня смерті були прописані та проживали: дочка [PERSON] , [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Як видно із матеріалів спадкової справи №06/2018 до майна померлого [INFO] - [PERSON] , спадкова справа заведена приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу - Комарницькою О.Й. - 31.01.2018, індекс справи 02-14. Спадкоємцем померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] , [INFO] , яка 31.01.2018 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] . 31.01.2018 [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . 06.03.2019 приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу - Комарницькою О.Й. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] , [INFO] . Зареєстровано в реєстрі за №215. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 4/6 часток житлового будинку за [ADDRESS] . Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання спадкоємцем зобов`язання за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного Кодексу, зокрема Книгою шостою "Спадкове право". Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів на норм закону. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного Кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Водночас, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини. Суд встановив, що боржник за кредитним договором № б/н від 24.03.2011 [PERSON] помер [INFO] . Позивач зазначає, що спадкоємцями [PERSON] у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . У Постанові від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15. Верховний Суд України зазначив, що "оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців". Відповідно до положень ч. 2 ст. 1281 ЦК України, яка була чинною на час смерті [PERSON] ( [INFO] ), кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. А згідно з частиною третьою цієї статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 04.02.2019 введений в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" від 03.07.2018, яким було внесено зміни до ст. 1281 ЦК України та частини другу і третю цієї статті викладено в новій редакції. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. А згідно з ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відтак, законодавцем визначено нову обставину для обчислення строку вимоги кредитора до спадкоємців, а саме шість місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Вирішуючи питання про те, в якій редакції необхідно застосовувати до спірних правовідносин положення ст. 1281 ЦК України, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. А згідно з ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Водночас, як видно з п. 2 "Прикінцеві та перехідні положення" Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" від 03.07.2018, такий застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. Як видно з ухвали Турківського районного суду Львівської області від 22.10.2018, суд відмовив у відкритті провадження у справі №458/1008/18 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із тим, що відповідач помер. Копію даної ухвали Банк отримав 01.11.2018 12.01.2021 позивач направив претензію кредитора Турківській державній нотаріальній конторі. 28.01.2021 Турківською державною нотаріальною конторою повідомлено Банк про те, що претензію після смерті [PERSON] , який помер [INFO] надіслано за належністю до приватного нотаріуса Комарницької О.Й. Отже, 01.11.2018 Банку вже було відомо, що [PERSON] помер. Відтак, з 01.11.2018 у позивача виникло право вимоги до спадкоємців померлого [PERSON] , на яку законодавцем положеннями ст. 1281 ЦК України в редакції чинній на той час, було встановлено шість місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. Такий строк закінчувався 01.05.2019. Однак, 04.02.2019 частина друга та третя статті 1281 ЦК України викладена в новій редакції, якою для пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців встановлено шість місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Отже, з урахуванням того, що на час введення в дію Закону (04.02.2019), яким ч. 2 та ч. 3 ст. 1281 ЦК України викладено в новій редакції, у позивача не закінчився шестимісячний строк для пред`явлення вимог до спадкоємця за нормами цієї статті в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, враховуючи дію цього Закону в часі, а саме застосування його також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, що має місце за даних конкретних обставин справи, тому суд дійшов висновку, що застосуванню підлягають положення ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України в редакції чинній станом на 04.02.2020. Відтак, позивачем, як кредитором спадкодавця [PERSON] дотримано визначений ч. 2, ч.3 ст. 1281 ЦК України строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємця [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки пред`явив свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 22 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 306/2000/16-ц, провадження № 61-30819св18 вказав, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Отже, з урахуванням викладеної позиції Верховного Суду, у кредитора є обов`язок довести перед судом наявність спадкового майна, його вартість, склад, визначити коло спадкоємців. Так, відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. У матеріалах справи містяться докази, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] , що така прийняла спадщину, такій нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Як видно з матеріалів спадкової справи, зокрема технічного паспорта, виготовленого на замовлення [PERSON] , на житловий будинок в [ADDRESS] , вартість житлового будинку - спадкового майна складає 313 380,00 грн, а отже вартість майна успадкованого відповідачем [PERSON] (4/6 частки) становить 208 920,00 грн. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то до відповідача [PERSON] у порядку спадкування перейшли зобов`язання [PERSON] з повернення заборгованості за кредитм в розмірі 5990,27 грн, що є в межах вартості майна, одержаного нею в спадщину. Відповідач [PERSON] доказів того, що вартість спадкового майна є меншою, ніж борг спадкодавця, суду не надала. Доводи відповідача [PERSON] у відзиві на те, що позивачем пропущено шестимісячний строк встановлений ч. 2 ч. 3 ст. 1281 ЦК України оскільки позивачу стало відомо про смерть [PERSON] 22.10.2018, а отже до 22.04.2019 він мав право пред`явити вимогу до спадкоємців, суд відхиляє як безпідставні, оскільки застосуванню до спірних правовідносин в цій справі підлягають положення ч. 2 і ч. 3 ст. 1281 ЦК України в редакції Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" від 03.07.2018, який введений в дію 04.02.2019. Окрім того, такі доводи не спростовують зобов`язання по заборгованості, оскільки позивачем велась переписка з Турківською державною нотаріальною конторою по встановленню кола спадкоємців. І лише після отримання 18.02.2021 відповіді приватного нотаріуса Комарницької О.Й., 23.06.2021 була направлена вищезазначена претензія (в передбачені терміни, визначені ст. 1281 ЦК України (нова редакція). Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи доведеність факту наявності та обсягу спадкового майна після смерті [PERSON] , у межах вартості якого спадкоємець останнього - відповідач у справі [PERSON] несе відповідальність перед кредитором, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ КБ "ПриватБанк" до спадкоємця боржника [PERSON] - відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] , то суд встановив, що [PERSON] у визначений строк відмовився від свого права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , а отже спадщини він не приймав і відповідно, в нього не виникло зобов`язання задовольнити вимоги кредитора - позивача в справі. Відтак, за таких обставин, у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно відмовити. Щодо судових витрат у справі, то такі складаються з судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, то судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270 грн підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк".

Outcome: approved