Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

16.09.2021 р. [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Києва-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, державний виконавець Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кошмак Анна Сергіївна та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 14.09.2021 р. позивач дізнався, що з заробітної плати провадиться відрахування згідно постанови державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Після звернення до виконавчої служби йому стало відомо, що відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. №51146 від 24.05.2021 р. про звернення стягнення на грошові кошти та задоволення вимог відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» за кредитним договором в розмірі 30 771,50 грн. Позивач вважає, що так як виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, оскільки він не укладав з відповідачем жодних договорів, жодних правочинів з вказаною компаніяєю не вчиняв, грошових коштів не отримував, ніяких нотаріально посвідчених угод не існує та не отримував жодних документів на підтвердження своїх зобов`язань перед відповідачем. Вважає, що виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172, в редакції, яка діяла на час його вчинення. Позивач не згоден із вчиненим виконавчим написом, вважає, що його вчинено із порушенням законодавства. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Жодних клопотань, заперечень, відзиву на позов не подавали. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.07.2021 р. вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №65943545 відкритому 02.07.2021 р. державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кошмак А.С., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. №51146 від 24.05.2021 р. до набрання рішення по справі законної сили. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2021 р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2021 р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кошмак А.С. відкрито виконавче провадження № 65943545 з примусового виконання виконавчого напису №51146, посвідченого 24.05.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості в сумі 30771,50 грн., згідно кредитного договору №598958 від 16.10.2018 р., укладеного з ТзОВ «Веллфін» (а.с.9,11). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Частиною 1 ст.39 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. №296/5. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом, а відповідачем в свою чергу не надано суду жодних доказів на спростування аргументів викладених позивачем в позовній заяві, щодо відсутності договірних відносин з відповідачем та направлення йому вимоги про усунення порушення зобов`язання. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не мав доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд вважає необхідним позов задовольнити. З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України, та, з урахуванням заявленого позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правничу допомогу, зазначеного в позові, буде вирішено в судовому засіданні, з урахуванням доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат по справі. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» слід стягнути на користь позивача 908 грн. сплаченого судового збору (а.с.1) та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved