Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку по [ADDRESS] та земельних ділянок. У зв`язку з тим, що позивач звернувся до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач більше 20 років проживає за кордоном, на території російської федерації, останній раз приїжджав до України за життя матері. Крім того, позивач не знав про наявність заповіту та не мав можливості вчасно вчинити дії для прийняття спадщини. Його представник [PERSON] дізналася про наявність заповіту від працівників Михайлюцької сільської ради. Враховуючи наявність у позивача поважних причин для пропуску встановленого строку, зокрема, перебування за кордоном та необізнаність з наявністю заповіту, просив визначити йому додатковий строк в 3 місяці для прийняття спадщини. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Михайлюцької сільської ради у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04.04.2022. У зв`язку з визнанням позову відповідачем судом постановлено ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі ст. 200 ЦПК України. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 19.03.1996р., відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку по [ADDRESS] та земельних ділянок. У зв`язку з тим, що позивач звернувся до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася; інших спадкоємців не має. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть; листом нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу від 11.02.2022; копією паспорта позивача, копією заповіту від 19.03.1996р., копією технічного паспорта на житловий будинок, копією Державних актів на право власності на земельну ділянку, актом від 02.11.2021 №1328 та довідкою про склад сім`ї від 08.02.2022 №94, виданими Михайлюцькою сільською радою. 4.Норми права, які застосував суд. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. 5.Оцінка суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 539/4424/20 (провадження № 61-14149св21), суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як встановлено судом, на час смерті [PERSON] і на даний час позивач постійно проживає за межами України, а саме на території російської федерації. Суд дійшов висновку, що у позивача, з огляду на його тривале постійне проживання в іншому населеному пункті за кордоном, що складає велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, необізнаність про наявність заповіту, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, були поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому останньому слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, з врахуванням воєнного стану в Україні - у 3 місяці.

Outcome: approved