Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Державної Казначейської Служби України, третя особа Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про стягнення майнової та моральної шкоди. Ухвалою суду від 24.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.10.2021 року замінено третю особу Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Львівської області на співвідповідача. Ухвалою суду від 10.01.2022 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач в обґрунтування позову зазначає, що ужовтні 2019 року суддею Залізничного районного суду м. Львова, у його відсутності, прийнято рішення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Згідно вказаної постанови, яка була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспекторами поліції, він, [PERSON] , 08.09.2019 року близько 22.15 год. по вул. Городоцькій, 126, у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Хонда», номерний знак [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Не погоджуючись із постановою та винесеним рішенням ним було подано апеляційну скаргу в якій він вказав, що у 2014 році він втратив Посвідчення водія, серії [NUMBER] , категорії «В». В подальшому, йому було видане інше посвідчення, в зв`язку із втратою посвідчення та зміною категорії. 14.11.2018 року йому було видано Посвідчення водія, серії [NUMBER] категорії «В,С1,С», яке він використовував у 2019 році. 08.09.2019 році працівники поліції у місті Львові виявили, у невідомої йому особи, втрачене Посвідчення водія, серії [NUMBER] категорії «В», яка керувала автомобілем марки «HondaAccord» номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. При складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення невідома особа назвала його анкетні дані, які були вказані у посвідченні водія. Постановою Львівського апеляційного суду від 22.05.2020 року по справі №462/5909/19 його апеляційну скаргу задоволено, постанову місцевого суду скасовано і закрито провадження у адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про незаконне складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Він змушений був захищати свої права. З цією метою витратив кошти на правничу допомогу, оскільки неодноразово звертався до керівництва управління патрульної служби МВС у м.Львові з проханням видалити його анкетні дані з обліків МВС, надсилав документи поштою до суду , витрачав кошти на свій проїзд та на проїзд захисника, свідків до міста Львова, де проводився розгляд справи в Апеляційному суді за його скаргою. Крім того, у 2021 році змушений був особисто надавати рішення Львівського апеляційного суду до управління виконавчої служби, щоб державний виконавець закрив виконавче провадження, оскільки Управління поліції рішення Апеляційного суду до виконавчої служби не направляли. Так як автобус прямого сполучення Кам`янець-Подільський - Львів по розкладу приїжджає до міста Львова після 18 години, то змушений був їздити приватним автомобілем. До міста Львова по справі було здійснено три поїздки, а саме 28.01.2020 року, 26.02.2020 року та 22.05.2020 року. Розрахунок витрачених коштів на проїзд : Автомобіль АУДІ 6 - витрати на 100 км. 12,5 літра бензину Відстань з м. Кам`янця-Подільського до м. Львова - 275 км. 550 км. Х 12,5 : 100 = 68,75 л. за поїздку 68,75л х 27,99 грн/л =1 924,00 грн. за одну поїздку 1 924,00 грн. х 3 поїздки = 5 772,00 грн. Витрати на адвоката становлять 6 500,00 грн. Витрати на поштове відправлення становлять 21,5 грн., тому, на захист своїх прав він змушений був витрати кошти в сумі 12 293,00 грн. З моменту незаконного складання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення і введення його анкетних даних в обліки МВС до закриття Львівським апеляційним судом відносно нього справи про адміністративне правопорушення пройшло майже вісім місяців. За цей час він не міг, на законних підставах, керувати транспортними засобами, не міг працювати водієм транспортних засобів. На нього також вчинявся тиск зі сторони працівників поліції та Державної виконавчої служби про сплату штрафу, який йому було призначено судом. Він змушений був виїхати до Польщі на заробітки, де працював вантажником. У зв`язку з таким переслідуванням з боку правоохоронних органів, він зазнав душевних переживань, втратив авторитет серед оточення, зазнав надзвичайного впливу, що призвів до глобальної зміни його життєвого укладу та завдав йому значних страждань. Він пережив ряд морально-психологічних страждань - стрес, протягом тривалого періоду часу його нормальні життєві зв`язки були порушені, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто йому було спричинено і моральну шкоду. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди він виходив із загальних засад розумності, справедливості, пропорційності та врахування тривалості провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке здійснювалось вісім місяців, необхідність зміни нормального життєвого стану та витрачання часу, коштів на відновлення прав. Просить суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь завдану майнову шкоду в розмірі 12 293,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.. Представник відповідача Державної казначейської служби України Мороз Т.М. направила до суду відзив на позовну заяву в якій вказує, що позовні вимоги не визнає, у зв`язку з тим, що позивач помилково ототожнює у позові державу Україну з державним органом Державною казначейською службою України, що є порушенням ч.2 ст. 176 ЦПК України, згідно якої юридичні особи, створені державою якою і є відповідач не відповідають за зобов`язаннями держави. Державна казначейська служба України не перебувала із позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдавала і не могла завдати останньому шкоди. Державна казначейська служба України та її територіальні органи у порядку Постанови КМУ №845 від 03.08.2011 року «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» лише виконують рішення суду про стягнення коштів з державного , місцевого бюджетів та боржників , а не відповідає за зобов`язаннями держави або державних органів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.03.2020 року по справі №641/8857/17 зазначає, що у спорах про стягнення шкоди спричиненої незаконними діями органу слідства відповідачем є Держава, а не орган Казначейства, тому, оскільки позивач зазначає у позовній заяві Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції як особу, діями працівників якої було завдано шкоду і водночас відповідачем по справі вказує Державну казначейську службу України, яка не завдала шкоди, а тому ДКС України не може нести відповідальність за дії інших юридичних осіб. Тому, вважає, що позовна заява [PERSON] є безпідставною та необґрунтованою, оскільки самим же позивачем не було вказано, яке саме його право порушено Державною казначейською службою України та не було вказано жодної правової підстави для стягнення майнової та моральної шкоди. Представник позивача [PERSON] подав до суду заперечення на відзив відповідача Державної казначейської служби, в якому зазначив, що

Outcome: partial