Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою , в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є двоюрідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] померла його двоюрідна сестра - [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) [INFO]. 12.08.2021 року заявник звернувся до Великобагачанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини згідно закону. 14.08.2021 року виконуючим обов`язки в порядку заміщення державного нотаріусу Великобагачанської державної нотаріальної контори державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманцем М. В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , у зв`язку з тим , що видати свідоцтво про право на спадщину на Спадкове майно на ім`я [PERSON] неможливо, так як є інший спадкоємець (за заповітом) - [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін, заявником, [PERSON] , не надано документів, які б належним чином підтверджували родинні відносини зі спадкодавицею, а саме - свідоцтв про народження [PERSON] (батько заявника) та [PERSON] (батько спадкодавиці), а відтак, в силу положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Укршни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, та норм пунктів 1, 2 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому на спадкове майно. 29.09.2021 року заявник у справі звернувся до Великобагачанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про надання інформації про народження [PERSON] із Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Того ж дня вказаним відділом державної реєстрації актів цивільного стану сформовано та надано заявнику у справі Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану. Відповідно до даного Витягу, за параметрами пошуку « [PERSON] , [INFO] » за періоди з 01.01.1932 по 31.12.1938 та з 01.01.1945 по 29.09.2021 у Державному реєстрі актів швільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження відсутня. Враховуючи неможливість отримання даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про батька заявника - [PERSON] , через відсутність цієї інформації, яка б підтвердила спорідненість останнього з батьком спадкодавиці, [PERSON] вимушений звернутись до суду із цією заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його померлою двоюрідною сестрою [PERSON] . Встановлення цього факту необхідне для подальшого звернення до державного нотаріусу з метою оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив суд задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи - Великобагачанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився , про день та час слухання справи сповіщений в установленому порядку, просили слухати справу у відсутність представника державної нотаріальної контори. Представник зацікавленої особи - Великобагачанської селищної ради Полтавської області, в судове засідання не з`явився , про день та час слухання справи сповіщений в установленому порядку. Суд, вислухав заявника, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповіднодо цьогоКодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, щопункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла двоюрідна сестра заявника [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) [INFO]. 12.08.2022 року заявник звернувся до Великобагачанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини згідно закону. 14.08.2021 року виконуючим обов`язки в порядку заміщення державного нотаріусу Великобагачанської державної нотаріальної контори державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманцем М. В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , у звязку з тим , видати свідоцтво про право на спадщину на Спадкове майно на ім`я [PERSON] неможливо, так як є інший спадкоємець (за заповітом) - [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін, заявником, [PERSON] , не надано документів, які б належним чином підтверджували родинні відносини зі спадкодавицею, а саме - свідоцтв про народження [PERSON] (батько заявника) та [PERSON] (батько спадкодавиці), а відтак, в силу положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Укршни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, та норм пунктів 1, 2 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому на спадкове майно. Факт родинних відносин між заявником та його сестрою [PERSON] підтверджується наступним. Як вбачається з посвідки про народження №0017033 , виданої Великобагачанським районним бюро РАЦС, батько спадкодавиці [PERSON] народився [INFO] у селищі В. Багачка Полтавської вбласті, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження за 1937 рік 26 числа грудня місяця зроблено відповідний запис. Як вбачається зі свідоцтва про народження спадкодавиці [PERSON] , виданого Великобагачанським районним бюро РАЦС Полтавської області, вона народилася [INFO] у селі Велика Багачка Всдикобагачанського району Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1960 року травня місяця 14 числа зроблено відповідний запис за №17. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу,виданого Великобагачанським районним бюро РАЦС Полтавської області, 18.09.1988 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 1988 року вересня місяця 18 числа зроблено актовий запис за №39. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження , виданого Орджонікідзевським районним бюро РАЦС міста Харкова, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у місті Харкові, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1971 року червня місяця 15 числа зроблено відповідний запис за №943. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з військового білету [PERSON] народився він [INFO] у селиші В. Багачка, Решетилівського району , Полтавської області. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] останній помер [INFO] у віці 61 рік. Отже, факт народження батька заявника у 1935 році, крім військового білету, підтверджується також свідоцтвом про смерть. Крім того, факт того, що батько заявника , [PERSON] , та батько спадкодавиці, [PERSON] , були рідними братами, а заявник та спадкодавиця - двоюрідними братом та сестрою в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved