overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12 березня 2020 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. З вересня 2020 року проживають окремо. Шлюбні відносини припинені, не пов`язані спільним сімейним побутом, не має спільного сімейного бюджету. Шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо місця проживання дітей поділу спільного майна немає. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 02.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити вказуючи на те, що проживають окремо, стосунків не підтримують, шлюб зберегти не можливо. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу, так як його зберегти неможливо. Заслухавши пояснення сторін, суд ухвалює рішення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 12 березня 2020 року зареєстрували шлюб у Рокитнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №16 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8) . Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. За приписами ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя. Сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. В силу вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи пояснення позивача, прізвище позивачу суд змінює на дошлюбне [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.10.2020 року сторони зареєстрували шлюб. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.10.2020 року між сторонами укладено шлюб, про що Приморським районним у місті Одесі відділом державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №1796, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 25 червня 2000 року. Від шлюбу у них є дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що збереження сім`ї неможливе, оскільки між нею та відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені та на сьогоднішній день шлюб носить формальний характер. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати за його відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 червня 2000 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради м. Чернівці, Чернівецької області, актовий запис №688, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с. 5/. Від шлюбу у сторін є дитина - донька [PERSON] , [INFO] . /а.с. 6/. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивачки, та те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 5 березня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 61. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. Згідно ст.280 ЦПК України судом вирішено справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 5 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 61 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають покладанню на відповідача. Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів учасників процесу, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів учасників процесу, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями майна та прийняли спадщину, однак в позасудовому порядку не можуть її оформити. Позивачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, при неявці відповідачів не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не мають. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франоківськ), актовий запис № 299. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,49 га, з них площею 1.38 га (кадастровий номер 6122684500:01:001:0459) та площею 0.11 га (кадастровий номер 6122684500:01:001:0769), що розташовані на території Кальненської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 010956 від 30 липня 2003 року. До складу спадкоємців за законом належать позивачі [PERSON] , [PERSON] , які спадщину прийняли. [PERSON] та [PERSON] - діти спадкодавця відмовилися від спадщини про що свідчать їх заяви. Відповідно до вимог ст.1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна і прийняли спадщину, інші особи не претендують на спадок, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] , склавши заповіт, розпорядилась майном у його користь. Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушений звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] , склавши заповіт, розпорядився майном у користь сина [PERSON] та внука [PERSON] , який постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Вона, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, з підстав, що нерухоме майно має статус колгоспного двору змушена звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . [PERSON] , постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, спадщину прийняла. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за нею слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, який належав її матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, якій належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 15 жовтня 2002 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач прийняла спадщину, так як була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем до її смерті, що засвідчує довідка Залозецької селищної ради. Інший спадкоємець [PERSON] претензій на спадок не має про що надав відповідну заяву. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, інші особи претензій на спадок не мають, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав його бабі [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідачі надали заяву, згідно яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають, відмовляються від своєї частки у спадщини в користь позивача. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача, якій на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину, так як був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем, що засвідчує довідка Зборівської міської ради. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, який належав його матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, якій належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 07 квітня 1999 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач проживав зі спадкодавцем до його смерті та вступив в управління спадковим майном, що засвідчує довідка Розгадівської сільської ради, таким чином він прийняв спадщину. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідач [PERSON] - брат позивача претензій на спадок не має, відмовляється від спадщини в користь позивача, що засвідчує його заява. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, інші особи претензій на спадок не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved