Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в якій просить позбавити батьківських прав відповідачку відносно її малолітньої дитини та стягнути з відповідачки на користь закладу де перебуватиме дитина аліменти на її утримання, посилаючись на те, що на обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування в службі у справах дітей Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області перебуває зазначена дитина, мати якої є відповідачка, батьком у свідоцтві про народження зазначений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка п`ять місяців проживає окремо від дитини, не цікавиться життям дитини, її розвитком, здоров`ям та участі у вихованні дитини не приймає, притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, вчинення домашнього насильства відносно дитини, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та дитина влаштована в родину тітки [PERSON] , що є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення з відповідачки на користь закладу де перебуватиме дитина аліменти у розмірі 1006,50 грн. на її утримання у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. У судове засідання представник позивача не з`явилася, але надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги Виконавчого комітету Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, як органу опіки і піклування, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка у судові засідання 12 жовтня 2021 року, 25 листопада 2021 року, 19 січня 2022 року, 31 березня 2022 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду на 12 жовтня 2021 року о 13 год. 00 хв., на 25 листопада 2021 року о 13 год. 00 хв., на 19 січня 2022 року о 08 год. 00 хв., 31 березня 2022 року о 13-00 год., за адресою місця проживання відповідачки, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», що дає суду підстави вважати, що відповідачка за зазначеною адресою відсутня і свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток та, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином, однак до суду не з`явилася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, відзив на позовну заяву не подавала, про причини неявки суд також не повідомила. Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України». Отже відповідачка зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З матеріалів справи не вбачається, що відповідачка надавала суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, чотири неявки відповідачки в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, згоду представниці позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, вважає, що позов Виконавчого комітету Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, як органу опіки і піклування, підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] , в свідоцтві про народження її матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 6, 52), відповідачка по справі (а.с. 7, 53). Відповідно до листа № 204/71-34 від 22 травня 2021 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) матір`ю дитини [PERSON] відповідно до медичного свідоцтва про народження зазначено [PERSON] , відповідачку по справі (а.с. 21, 67). З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00031031791 від 02 червня 2021 року вбачається, що батьком дитини [PERSON] записаний в порядку ст. 135 СК України (а.с. 8-9, 54-55). Актом оцінки потреб дитини та її сім`ї (початкова оцінка) № 16 від 16 березня 2021 року встановлено, що дитина [PERSON] потребувала: негайної допомоги у реєстрації місця проживання, отримання свідоцтва про народження, оформлення державної соціальної допомоги при народженні дитини (а.с. 22-26, 68-72). Відповідно до протоколу бесіди від 14 травня 2021 року, проведеною СЛУЖБОЮ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ТЕПЛИЦЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ АРЦИЗЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ, з тіткою дитини [PERSON] , [PERSON] , відповідачка по справі, залишила новонароджену дитину приблизно 5 місяців тому та поїхала в невідомому напрямку (а.с. 12, 58). З акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 14 травня 2021 року, СЛУЖБОЮ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ТЕПЛИЦЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ АРЦИЗЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ вбачається, що було проведено оцінку рівня безпеки дитини [PERSON] в результаті якої було встановлено, що догляд за дитиною здійснює її тітка [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] , відповідачка по справі, залишила новонароджену дитину та виїхала в невідомому напрямку (а.с. 13-17, 59-63). Згідно листа № 64.1/3067 від 21 травня 2021 року, Відділенням поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області встановити місце проживання [PERSON] , відповідачки по справі, немає можливості, так як на телефонні дзвінки остання іноді відповідає, але місце знаходження та проживання не повідомляє (а.с. 18, 64). Відповідно до Акту від 26 травня 2021 року органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку, 25 травня 2021 року о 10 год. 20 хв. надійшло усне повідомлення від [PERSON] про підкинуту дитину [PERSON] , мати якої [PERSON] , відповідачка по справі, залишила її без догляду на тривалий час (а.с. 19, 65). Згідно наказу № 1 від 26 травня 2021 року, виданого Службою у справах дітей Арцизької міської ради «Про тимчасове влаштування неповнолітньої [PERSON] , [INFO] », тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] в родину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 66). З акту обстеження умов перебування дитини, залишеної без батьківського піклування, дитини-сироти, дитини позбавленої батьківського піклування від 13 травня 2021 року та акту обстеження умов проживання від 14 травня 2021 року, вбачається, що проведено обстеження умов проживання дитини, а саме кв. [ADDRESS] , в результаті якого встановлено, що дитина [PERSON] проживає в сім`ї тітки [PERSON] , оскільки мати дитини [PERSON] , відповідачка по справі, залишила її (а.с. 10, 11, 56, 57). Відповідно листа № 01-10/148 від 09 червня 2021 року, виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Арцизької міської ради» дитина [PERSON] 08 червня 2021 року була прийнята на облік до лікаря-педіатра [PERSON] та була нею оглянута, додатково проконсультована невропатологом, дитячим хірургом. Виставлений діагноз-здорова. На прийом до лікаря-педіатра дитину приводила її тітка [PERSON] (а.с. 30, 76). Відповідно до листа № 01-06-206 від 08 червня 2021 року Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Арцизької міської ради, неодноразово [PERSON] , відповідачка по справі, повідомлялася про необхідність реєстрації народження її дитини [PERSON] , але відповідачка відмовилась (а.с. 27, 73). З листа № 64.1/3467 від 11 червня 2021 року Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, вбачається, що [PERSON] , відповідачка по справі, двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання нею батьківських обов`язків по догляду та вихованню дитини, а саме вчинення нею дій психологічного характеру відносно своєї малолітньої доньки, що полягали у висловлюваннях на адресу дитини нецензурною лайкою та гучними образливими криками (а.с. 28, 74). Відповідно до запрошення № 15-11/15 від 01 червня 2021 року СЛУЖБОЮ У СРАВАХ ДІТЕЙ ТЕПЛИЦЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ АРЦИЗЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ [PERSON] , відповідачку по справі, було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, для бесіди з метою вирішення питання щодо влаштування малолітньої дитини [PERSON] до державного закладу на повне державне забезпечення та вирішення питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відповідачки по справі, відносно її малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 31, 77). Згідно з рішенням № 34-VIII від 24 червня 2021 року Виконавчого комітету Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області «Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення» було вирішено тимчасово влаштувати малолітню [PERSON] до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с. 32, 78). Відповідно до акту прийому дитини у Будинок дитини № 02/30-72 від 05 липня 2021 року, повідомлення № 02/18-155 від 28 липня 2021 року, Актів про результати відвідування та піклування дитиною № 02/06-104 від 28 липня 2021 року, № 02/06-133 від 11 жовтня 2021 року, дитину [PERSON] , [INFO] , було прийнято у КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ БУДИНОК ДИТИНИ» ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» та перебуває на повному державному забезпеченні, а мати [PERSON] , відповідачка по справі, жодного разу не відвідала дитину та не цікавиться її долею (а.с. 33, 79, 95, 97, 99). Судом було визнано не доцільним заслуховування думки дитини у зв`язку з тим, що на думку суду, малолітня [PERSON] за станом свого віку та розвитку не зможе оцінювати ситуацію та висловити думку щодо питання позбавлення її матері батьківських прав, оскільки дитині повний один рік. Судом достовірно встановлено, а також підтверджено письмовими доказами, що відповідачка не проявляє до своєї дитини щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавиться ні здоров`ям, ні подальшою долею дитини у зв`язку з чим, дитина знаходиться на повному державному забезпеченні в КОМУНАЛЬНОМУ НЕКОМЕРЦІЙНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ БУДИНОК ДИТИНИ» ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ», внаслідок чого суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення [PERSON] , відповідачки по справі, від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини. Як вбачається з висновку Виконавчого комітету Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Теплицької сільської ради № 38-VІІІ від 24 червня 2021 року, вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відповідачку по справі, відносно її дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.34-35, 36-38, 80, 81-82). Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги № 275 від 03 червня 2021 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації, [PERSON] , відповідачка по справі, не перебуває на обліку і допомога їй не призначалась (а.с. 29, 75). Як вбачається з листа щодо надання інформації № 1500.0204.6/95105 від 29 липня 2021 року, виданого Відділом обслуговування № 1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, листа № 19743/5/15-32-55-10 від 05 серпня 2021 року, виданого ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ, [PERSON] , відповідачка по справі, в трудових відносинах не перебуває, інформація про майновий стан та доходи відсутня (а.с. 102, 103). Відповідно до листа № 5005/02 від 01 жовтня 2021 року, дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської місткої ради, як одержувач державної допомоги при народженні дитини з 01 грудня 2020 року по [INFO] (а.с. 104). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має в тому числі орган опіки та піклування. В силу ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, ч. 2 ст. 155 СК України забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини. При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно зі ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст. 14 вищенаведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. При вирішенні спору між сторонами судом також взяті до уваги роз`яснення Пленуму Верховного суду України, надані у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, згідно якого особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на вище викладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками матері перед своєю дитиною, зокрема покинула дитину, взагалі не цікавиться життям дитини, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно вплинув на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не виявляла інтересу до внутрішнього світу дитини, тобто ухилилася від виконання своїх обов`язків щодо утримання і виховання дитини, у зв`язку з чим малолітня дитина знаходиться на повному забезпеченні у КОМУНАЛЬНОМУ НЕКОМЕРЦІЙНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ БУДИНОК ДИТИНИ» ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ». Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що, виходячи лише з інтересів дитини, в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які дають суду прийти до однозначного висновку щодо необхідності позбавлення [PERSON] , яка свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки, на думку суду, таке рішення буде захистом прав дитини, у зв`язку з чим позовна заява в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню та [PERSON] , відповідачку по справі, слід позбавити батьківських прав відносно її дитини [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідачка від виконання цих обов`язків ухиляється, у зв`язку з чим з нього мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які відповідачка повинна виплачувати на користь на користь закладу де перебуватиме дитина на утримання дитини до її повноліття, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем та відповідачкою не надано суду жодного доказу, підтверджуючого стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відповідачки. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 липня 2021 року визначено - 2013,00 грн., з 01 грудня 2021 року - 2100,00 грн. Оскільки відповідачка має нерегулярний, мінливий дохід, то суму стягуваних аліментів належить визначити у твердій грошовій сумі. Із урахуванням фактичних обставин справи та вимог вказаних вище норм матеріального законодавства, приймаючи до уваги стан здоров`я і матеріальне становище дитини, обов`язок матері дитини утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я і матеріальне становище відповідачки, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з матері малолітньої [PERSON] на користь закладу де перебуватиме дитина [PERSON] на її утримання в розмірі зазначеному позивачем, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Виконавчого комітету Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, як органу опіки і піклування повністю. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд не бере до уваги письмові докази, а саме лист № 1100/71-19 від 30 липня 2021 року, виданого Арцизького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо надання інформації відносно [PERSON] (а.с. 94); Акти про результати відвідування та піклування дитиною № 02/06-103 від 28 липня 2021 року, № 02/06-132 від 11 жовтня 2021 року про [PERSON] (а.с. 96, 98), оскільки у зазначених документах відсутні відомості (ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] ) щодо предмета доказування у наявній справі, відповідно до ст. 77 ЦПК України, та не стосуються предмету спору. Враховуючи, що позивач звернулася до суду з зазначеним позовом 20 липня 2021 року, заявивши до відповідачки дві позовні вимоги,беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, які передбачають, що у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачки на користь держави судового збору у розмірі 1816 грн. 00 коп., оскільки при зверненні до суду із даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved