Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що його матері, [PERSON] , належало право на земельну частку у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства Колос. Це підтверджується сертифікатом на право на земельну частку(пай), який був виданий на підставі рішення Черкаської районної державної адміністрації від 25 березня 1997 року №120, серія ЧР №0300644, зареєстрований в книзі реєстрів видачі сертифікатів за №1233 від 01 липня 1998 року. Тобто, [PERSON] була у списку громадян, який, додавався до Державного акту на право колективної власності на землю. На момент смерті [PERSON] відповідного рішення про розпаювання землі загальні збори колективного сільськогосподарського підприємства Колос про розпаювання землі не приймали. Після смерті матері, яка померла [INFO] , він як спадкоємиць (син), фактично отримав спадщину. Відповідно до довідки виконавчого комітету Степанківської сільської ради від 22.02.2021 року за №208/02-24, [PERSON] на день смерті проживала в житловому будинку [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрованим і проживав позивач. В довідці зазначено, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу та володіння спадковим майном своєї матері [PERSON] , в т.ч. речами особистого вжитку. Для вирішення питання щодо успадкування права на земельну частку(пай) він звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори, але отримав роз`яснення з посиланням на те, що це питання вирішується тільки в судовому порядку, так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач вказує, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном [PERSON] . Також в роз`ясненні нотаріуса зазначено, що в Черкаській державній нотаріальній конторі заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] (спадкова справа №851/1998), яка була заведена за результатами розгляду його заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що є рідним сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого сільською радою с .Вергуни Черкаського району Черкаської області. Тобто, він є спадкоємцем першої черги. У зв`язку із вищевикладеним просить суд, визнати за ним право на земельну частку(пай), яка розташована на території с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ЧР № 0300644 на ім`я [PERSON] у порядку спадкування. У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштової кореспонденції, причини неявки суду невідомі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.1957 року, заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Вергуни Черкаського району Черкаської області, матір`ю зазначено [PERSON] , батьком [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Степанківської сільської ради Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області 09.01.1998 року, актовий запис № 1, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з довідкою від 22.02.2021 року № 208/02-24, виданою виконавчим комітетом Степанківської сільської ради [PERSON] , [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] , дійсно до дня смерті була зареєстрована на постійно проживала в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Як на день смерті, так і по даний час в будинку, окрім померлої, зареєстровані та проживають: син [PERSON] , 1957 року народження, та невістка [PERSON] , 1958 року народження. [PERSON] прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном своєї матері [PERSON] , в т.ч. речами особистого вжитку. Відповідно до копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0300644 від 01.07.1998 року, [PERSON] на підставі рішення Черкаської районної державної адміністрації від 25.03.1997 року № 120 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного с/г підприємства «Колос» розміром 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості). У відповіді на запит адвоката Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 31.03.2021 р.№ 29-23-0.2-1973/2-21, за [PERSON] в книгах реєстрації зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) (ділянка № [NUMBER] ) в адміністративних межах Вергунівської сільської ради (серія ЧР № 0300644 від 01.07.1998) на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 25.03.1997 року № 120. Відповідно до матеріалів паювання земель, переданих у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству Колос Вергунівської сільської ради Черкаського району, земельна ділянка площею 1,15801 га з кадастровим номером 7124982000:01:004:0019 відповідає ділянці № [NUMBER] земельній частці (паю), на яку зареєстровано зазначений вище сертифікат. Вартість вказаної земельної ділянки станом на 17.02.2020 року становить 53613,98 грн. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03.12.2021 року, яке набрало законної сили 05.02.2022 року, заяву [PERSON] задоволено та встановлено факт належності правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0300644 від 01.07.1998 року, виданого на підставі рішення Черкаської районної державної адміністрації від 25.03.1997 року № 120, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1233, виданого на ім`я [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Степанки Черкаського району Черкаської області. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду від Черкаського обласного нотаріального архіву, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу № 851/1998, із заявою про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON] . На ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.11.1998 року на земельну частку/пай/у землі, яка перебуває у колективній власності ксгп Степанківське с. Степанки розміром 2,82 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифікату ЧР № 0172200. Відповідно до відповіді на заяву [PERSON] щодо оформлення його спадкових прав після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧР 0300644, нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори від 19.05.2021 року № 504/02-14 йому роз`яснено право звернення до суду за визнанням права власності у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Згідно зі ст.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною,\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950р.), ратифікована\~Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] . Враховуючи вказані обставини та відсутність інших спадкоємців за законом першої черги після померлої [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на його користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved