Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 03 вересня 2016 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №431. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Позивач вказує, що відносини з відповідачем погіршились після народження доньки. З листопада 2017 року перестали з відповідачем жити однією сім`єю , вести спільне господарство, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Зазначає, що у них різні погляди на життя. З наведених обставин їх шлюб носить лише формальний характер, а збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Оскільки вирішили в добровільному порядку питання щодо місця проживання дітей, просить неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з явився, його представник адвокат Кошман І. подала до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутності, зазначила, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради в судове засідання не з явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подані заяви сторін, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, а збереження сім`ї суперечить її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, який не заперечив на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дітей , суд доходить висновку, що сім я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Встановлено, що діти сторін проживають з матір`ю позивачем по справі за адресою [ADDRESS] , що підтверджено довідкою ОСББ «Добробут» від 25.01.2021р. Відповідач не заперечив щодо того, щоб малолітні діти дочки [PERSON] та [PERSON] після розірання шлюбу залишились проживати з позивачем, про що зазначив у поданій заяві. Отже, малолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, позивачці по справі. Відповідно до\~статті 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] " як вона цього просить. Щодо вимоги про стягнення судового збору в сумі 908,00 грн., суд вирішує згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.109,\~110,\~112,\~113 СК України,\~

Outcome: approved