Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської радита просила суд встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати право власності на спадщину за нею. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована [ADDRESS] , факт проживання за вказаною адресою підтверджується інформацією виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області за вих. №869 від 3 вересня 2008 року. [PERSON] , яка померла [INFO] залишила на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області від 04 липня 2003 року за реєстровим №54. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,5861 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:005:0070. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] прийняв фактично в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за заповітом відповідно до ст.1235 ЦК України - [PERSON] , [INFO] , оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Але не оформив своєчасно свої спадкових прав на вказану спадщину. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті також проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , факт проживання за вказаною адресою підтверджується довідкою виконавчого комітету Кілійської міської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області за вих. №37 від 20 січня 2022 року. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,5861 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:005:0070. Батько позивача [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та разом з ним проживала на день смерті його дочка, [PERSON] , [INFO] , яка здійснювала похорон, та обробляла прилеглу земельну ділянку до його будинку. Факт проживання спадкодавця, [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] та позивача, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підтверджено актом депутата Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.01.2022 року. Земельна ділянка площею 2,5861 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:005:0070, належна спадкодавцю, [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №372234, виданого 25 серпня 2005 року Кілійською районною державною адміністрацією, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552200924. Вказаний державний акт при житті спадкодавця було втрачено, таким чином правовстановлюючий документ, відсутній. Під час звернення до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М., позивачу було надано роз`яснення за вих. №9/01-16 від 19 січня 2022 року, у якому приватний нотаріус роз`яснила щодо не прийняття спадщини позивачем, [PERSON] , [INFO] , після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до чого рекомендувала звернутись до суду. Інших спадкоємців, немає. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця. В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд: - встановити факт належності земельної ділянки площею 2,5861 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:005:0070 - [PERSON] , який помер [INFO] . - встановити факт проживання спадкодавця, [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] та позивача, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . - визнати за позивачем, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 2,5861 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:005:0070, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.03.1980 р. Дмитрівською сільрадою Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 14 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками рос. « [PERSON] » [INFO] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області, 15.11.1997 р., [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 15.11.1997 року, про що зроблено актовий запис за № 12. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.08.2008 р., Виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 33, [PERSON] , померла [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.11.2018 р., Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 605, [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] залишила на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем виконкомуДмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 4 липня 2003 року за реєстровим №54. З акту депутата Кілійської міської ради від 20.01.2022 р. вбачається, що [PERSON] дійсно на 23.10.2018 р. знаходилася за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON] , 1952 р.н., який помер [INFO] та доглядала та піклувалася за ним до смерті, проводила похорон після смерті. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372234 від 25.08.2005 р., виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 12 листопада 2004 року № 685 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 5100119222022 від 21.01.2022 р. вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5861 гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:005:0070. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 2,5861 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:005:0070 - [PERSON] , який помер [INFO] та встановлення факту проживання спадкодавця, [PERSON] , 1952 року народження, який помер [INFO] та позивача, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, задовольняє зазначені вимоги. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved