Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Адвокат Цокало Т.М. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати виконавчий напис № 12676 від 25.01.2021 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 14848 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування посилались на те, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. перебуває на виконанні ВП №65183186 від 16.04.2021 року, сторонами якого є [PERSON] та ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Про існування даного виконавчого провадження позивач дізнався з сайту Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Представник позивача, Цокало Т.М. 14.01.2021 року подала адвокатський запит за вих. №323-14.11.2021/ЗПТ на який приватним виконавцем Сидорук Л.В. було надано копію постанови про відкриття провадження з ідентифікатором доступу, копію виконавчого напису, копію кредитного договору та заяву про примусове виконання рішення. З виконавчого напису позивач дізнався, що сума його заборгованості перед відповідачем складає 14848,00 грн. Також, позивач дізнався, що відповідач придбав право вимоги у ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 03042017 03.04.2017 року. Відтак, на думку позивача передача прав вимоги за кредитним договором не може передувати виникненню самого права вимоги за кредитним договором. Отже, можливість законного вчинення виконавчого напису виключається. Крім того позивача ніхто не повідомляв про наявність договорів про відступлення права вимоги. Також позивач не погоджується із сумою загальної заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, таким чином заборгованість не є безспірною. Також, на думку позивача вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним, ще й з тих підстав що Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, визнав незаконною та не чинною постанову КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - в тому числі за кредитними договорами. Крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, для одержання вищевказаного виконавчого напису, відповідач не надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, оригінал кредитного договору, оскільки останній був підписаний в електронному вигляді, а переліком не передбачено подання копії електронного договору в паперовій формі. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 19 січня 2022 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Крім того, ухвалою суду від 19 січня 2022 року для забезпечення позовних вимог, зупинено стягнення за виконавчим провадженням №65183186 від 16.04.2021 року, яке було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидору Лесею Вікторівною на підставі виконавчого напису №1276 від 25.01.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 09.02.2022 року від ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки станом на 02.02.2022 року договір факторингу №0304017 від 03.04.2017р., укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не визнаний недійсним в судовому порядку, а відповідно залишається правомірним й таким, що встановлює для ТОВ «ФК «Профіт Капітал» право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №7755813 від 21.06.2018 року на загальну суму 14848,00 грн. Позивачем не спростовано факт існування заборгованості за кредитним договором №7755813 від 21.06.2018 року на загальну суму 14848,00 грн. Щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 11000,00 грн. у зв`язку то позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000,00 грн., а також розумність та співмірність таких витрат із заявленими позовними вимогами немайнового характеру. 02.02.22 року від приватного виконавця Сидорук Л.В. до суду надійшла постанова від 26.01.2022 року про зупинення вчинення виконавчих дій. Письмових пояснень від третіх осіб до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування та спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором 7755813 від 21 червня 2018 року, укладеним з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03 квітня 2017 є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». Строк платежу за кредитним договором 7755813 від 21 червня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30 листопада 2018 року по 06 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 14848 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 10848,00 грн. (а.с.24) За вищезазначеним виконавчим написом 16.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65183186 (а.с.22) Постановою від 05.05.2021 року приватного виконавця Сидорук Л.В. звернуто стягнення на заробітну плату позивача (а.с.23). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 25.01.2021 року у нотаріуса взагалі були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 25.01.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Суду не надано доказів з яких можливо було б встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, оскільки якщо боржник не був належним чином повідомлений про таку вимогу, це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 13.10.2021 року по справі № 554/6777/17. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі: 992,40 грн. - сплачених позивачем при звернені з позовом до суду та 496,20 грн. - за подання заяви про забезпечення позову (а.с.1,2). Крім того до судових витрат по справі відносяться і витрати на професійну правничу допомогу, щодо якої суд зазначає наступне. Велика палата у постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц дала висновок, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19. З матеріалів справи вбачається, що представником позивача, адвокатом Цокало Т.М. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір від 14 листопада 2021 року про надання правової (правничої) допомоги, укладений між [PERSON] та адвокатом Цокало Т.М., копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги №362 від 14 листопада 2021 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, детальний опис робіт (наданих послуг), згідно з яким станом на 13.01.2022 року надано правничої допомоги на суму 11000 грн. та квитанція №362 від 11 січня 2022 року, що підтверджує перерахування оплати надання правничої допомоги [PERSON] адвокату Цокало Т.М. в сумі 11000 грн. Таким чином, позивачем [PERSON] повністю підтверджено його витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн. Та цю суму слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, враховуючи вимоги Закону України «Про нотаріат», постанову Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved