Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.09.2014 року Виконкомом Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за актовим записом № 2. Позов мотивовано тим, що 28.09.2014 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Виконкомом Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 вересня 2014 року. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося з причин того, що між ними виникають постійні непорозуміння та конфлікти з вини відповідача. Протягом останнього часу шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо один від одного. Спільного господарства не ведуть. Відтак вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із чоловіком (відповідачем), як подружжя та збереження шлюбу неможливе. 22.10.2021 року суддею Погребищенсього районного суду Вінницької області ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.11.2021 року від позивачки [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просить позов розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строку на примирення не надавати (а.с. 20). 26.01.2022 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він просить позов розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 24). Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 28.09.2014 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 вересня 2014 року (а.с. 3). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то із нього на користь позивачки необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Крім того, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved