Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Подільської районної в м. Полтаві ради як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.02.2022 року позовну заяву [PERSON] в частині вимоги про визначення місця проживання дитини було залишено без розгляду. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу, зазначає, що з 12.12.2015\~року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожного разу спричиняє їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважала, що за таких умов шлюб необхідно розірвати, а тому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12 грудня 2015 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 408. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримувала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, просила змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо позовних вимог [PERSON] щодо розірвання шлюбу. Представник третьої особи при вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було видане відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис під №408 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2019 року. Сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спір про розподіл майна відсутній. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № II «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що відповідно до ст. 104 СК ( 2947-14 ) шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). У п. 10 вищезазначеної Постанови зазначено, що проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між сторонами - розірвати.

Outcome: approved