Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

03 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 13 квітня 2021 року між ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ЛЛ-01161216 на суму 3 000 грн. з оплатою процентів за користування кредитом, передбачених п. 1.4.1, 1.4.2 договору. Зазначений кредитний договір укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті товариства www.vashagotivochka.ua. Враховуючи, що договір укладався відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", то примірник кредитного договору був наданий позичальнику в його особистому кабінеті на сайті товариства. Після укладення договору товариство повністю виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на рахунок позичальника обумовлену договором суму кредиту, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу АТ "ПУМБ" про проведення успішної видачі займу на карту [PERSON] за вказаним вище договором в сумі 3 000 грн. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у визначені договором строки заборгованість не погасила, не сплачує нараховані згідно з договором проценти, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2021 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 10 012 (десять тисяч дванадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 960 грн. - заборгованість за процентами, 52,50 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідачки вказану вище суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2 270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду 11.01.2022 року надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача та надання згоди на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання: 31.01.2022 року та 17.03.2022 року не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці суду. Крім того, викликалась шляхом направлення судових повісток Укрпоштою за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти повернулись до суду з відміткою "адресат відсутній". Також, 10.01.2022 року отримала судову повістку на 31.01.2022 року, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 15.11.2021 року, і позовну заяву з додатками в електронному вигляді в мобільному додатку "Viber". Крім того, 10.01.2022 року отримала телефонограму про виклик до суду на 31.01.2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подала, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13 квітня 2021 року між ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" та [PERSON] укладено кредитний договір № ЛЛ-01161216 на суму 3 000 грн. Договір укладено за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті товариства www.vashagotivochka.ua. Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства відповідачка надала всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та проставила відмітку про надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Кредитний договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5qvH5uXP. Укладений договір містить істотні умови щодо предмету та строку його дії, прав та обов`язків сторін, порядку повернення кредиту, нарахування та сплати процентів, застереження позичальника щодо дійсності умов, відповідальності сторін та порядок вирішення спорів. Зокрема, згідно з п. 1.1 кредитного договору № ЛЛ-01161216 від 13 квітня 2021 року кредитодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 3 000 грн на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 договору строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Кредитний договір набуває чинності у день надання кредиту (безготівкового перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний позичальником або надання готівкових коштів позичальникові). Закінчення строку дії кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Строк користування кредитом складає 16 днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно (п. 1.3 кредитного договору). Згідно з п. 1.4-1.4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту. Враховуючи те, що договір укладався відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", то примірник кредитного договору був наданий позичальнику в його особистому кабінеті на сайті товариства. Додатком №1 до вказаного кредитного договору є детальний розпис сукупності вартості кредиту (а.с. 20). На підтвердження заявлених вимог позивачем також додано до позовної заяви Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" (при укладанні договорів в електронній формі) (а.с. 6-13) та заповнену відповідачкою анкету позичальника (повну), що містить в собі анкетні дані позичальниці, номер її мобільного телефону, номер банківської картки, на яку потрібно перерахувати взяті в позику кошти, бажану суму позики тощо (а.с. 14). ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" повністю виконало взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу АТ "ПУМБ" про те, що 13 квітня 2021 року успішно проведено видачу займу з ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" на карту [PERSON] за договором № ЛЛ-01161216 від 13 квітня 2021 року (а.с. 21). Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість перед позивачем. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідачки перед ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" станом на 01 жовтня 2021 року за кредитним договором № ЛЛ-01161216 від 13 квітня 2021 року становить 10 012 (десять тисяч дванадцять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 960 грн. - заборгованість за процентами (з яких: 960 грн. відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, а 6000 грн. відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору), 52,50 грн. - три проценти річних від простроченої суми, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с. 25). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). З аналізу наведених норм слідує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12 Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] була ініціатором укладення кредитного договору, звернулась із заявою до ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ", зазначила бажану суму позики, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані. Кредитний договір та детальний розпис сукупної вартості кредиту (Додаток №1) підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Даний кредитний договір [PERSON] не оспорювався, з відповідним позовом відповідачка до суду не зверталась. Не спростовано відповідачкою і факту перерахування 13 квітня 2021 року на її банківський рахунок кредитних коштів відповідно до умов договору в сумі 3 000 грн. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, оскільки кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, про що свідчить підтвердження платіжного сервісу, проте відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 10 012, 50 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2270 гривень судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved