Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

10 лютого 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема - земельна ділянка загальною площею 3,29 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області. У лютому 2022 року з метою оформлення права на спадщину заявник звернулась до Кобеляцької державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, як б підтверджували факт родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем або факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, [PERSON] прохає суд встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме у період з 2011 року до 19 січня 2021 року. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі. Заявник, [PERSON] та її представник, адвокат Галушко С. С, у судовому засіданні заяву підтримали та прохали її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Кобеляцької міської ради будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак міський голова подав до суду заяву, в якій прохав розгляд справи провести без участі представника міської ради. Рішення прохає прийняти на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши учасників судового розгляду та показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в м. Червонозаводське Лохвицького району Полтавської області. Зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 січня 2021 року Кобеляцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №34 (а.с. 7). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2011 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено опіку. Опікуном призначено її сестру - [PERSON] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року опікуном над [PERSON] призначено [PERSON] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №157925 від 25 січня 2006 року вбачається, що на підставі розпорядження голови Кобеляцької райдержадміністрації від 13 липня 2005 року №365, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 3.29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 13). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , однак державним нотаріусом було повідомлено, що за умови відсутності заповіту, необхідно надати нотаріусу документи, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 14). Як вбачається із довідки № 17-08-9/58 від 07.02.2022 року виконавчим комітетом Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] до дня смерті, [INFO] , постійно прожи- вала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Крім цього, згідно довідки №17-08-9/59 від 07.02.20222 року, виданої виконавчим комітетом Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю із [PERSON] до дня смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2011 року по січень 2021 рік, здійснювала опіку над недієздатною [PERSON] та після смерті здійснила поховання підопічної (а.с. 12). Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, в порядку ст. 229, 230 ЦПК України, в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , Допитані в судовому засіданні свідки показали суду, що добре знайомі з [PERSON] , яка з 2011 року постійно проживала з [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю - мали спільний бюджет, допомагали один одному. Такі показання свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами, не викликають сумніву, тому вважаються судом достовірними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.99 №5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і інше. Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду №337-5266/15-ц від 25.01.2018 року. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України) Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлення факту проживання однією сім`єю має для [PERSON] юридичне значення, оскільки породжує її право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що факт, який прохає встановити заявник знайшов своє об`єктивне підтвердження перевіреними судом доказами, суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved