Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування. В позовній заяві посилалась на те, що [INFO] померла її матір - [PERSON] . На момент її смерті зі спадкодавцем постійно проживала лише [PERSON] . З 2009\~року [PERSON] \~хворіла та\~з того\~часу самостійно\~не пересувалася\~і потребувала\~постійного стороннього\~догляду,\~який надавався\~виключно позивачем. [PERSON] доглядала за матір`ю: готувала їй їжу, прибирала за нею, водила на прогулянку, викликала лікарів, купувала ліки, одяг та подібне. Відповідач [PERSON] , вела аморальний спосіб життя. [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з мамою позивача, як тільки вона захворіла у 2009 році переїхав до іншого населеного пункту та почав проживати однією сім`єю з іншою жінкою, що завдало мамі значних моральних страждань, та в результаті знову стався інсульт після якого вона вже злягла, та була прикута до ліжка до самої смерті. Під час хвороби [PERSON] відповідачі постійно ухилялися від надання їй допомоги, не турбувалася про неї, не брали участі у витратах, пов`язаних з придбанням ліків, а й взагалі не вірили, що мати залишиться так довго жити, і не спілкувалися з нею. Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй частину в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . В кінці травня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяни Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини. В червні 2021 року вона дізналася від нотаріуса, що відповідачі теж подали заяви на вступ в спадщину. Тому, зазначаючи, що відповідачі ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, позивач просила суд встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Усунути [PERSON] , [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 18 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с.37). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійснені права користування квартирою. У своїй зустрічній позовній заяві зазначили, що вони та позивач є спадкоємцями першої черги згідно ст. 1261 ЦК України після смерті [INFO] [PERSON] . [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом після матері згідно ст. 1261 ЦК України за першою чергою спадкування за законом. До складу спадщини після смерті спадкодавця увійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] . Квартира загальною площею 63,9 кв.м. була приватизована 12 січня 1994 року сім`єю у складі 4 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У цій квартирі вони проживали з серпня місяця 1975 року. [PERSON] подавав 27.08.2021 року замовлення щодо проведення поточної інвентаризації спірної квартири до БТІ, але виконати проведення інвентаризаційних робіт виявилося неможливим, доступу до приміщень квартири інженеру ПП БТІ «Інвентаризатор» позивач не надала. Позивач чинить їм перешкоди у користуванні квартирою, в якій 1/4 частка належить [PERSON] , а 1/4 частка є спадковою. Позивач не надає їм ключі від квартири, не допускає їх до квартири, проживає та використовує житлове приміщення сама. Тому відповідачі просили суд зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] та [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , та усунути ці перешкоди шляхом вселення їх у вищезазначену квартиру. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року зустрічний позов [PERSON] ,\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~усунення перешкод\~в здійсненні\~права користування\~квартирою об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування. Також відповідачі надали відзив на первісний позов, у якому проти позовних вимог [PERSON] заперечили. Зазначили, що не ухилялись від утримання та догляду за спадкодавцем. Позивач та [PERSON] ніколи не звертались до них з проханням надати спадкодавцю допомогу, а вони у будь - якій формі не відмовилися та не ухилилися від її надання. Вони завжди пропонували свою допомогу спадкодавцю, незважаючи на свої важкі матеріальні умови. Зі змісту позову не вбачається, що існувала потреба спадкодавця у матеріальній допомозі відповідачів. Наголошують, що наявність конфліктних відносин між позивачем та ними не може бути підставою усунення їх від права на спадкування. Вказували, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам законодавства, є надуманими та ними не визнаються. У [PERSON] дійсно часто виникали конфлікти з позивачем через те, що позивач знущалася над їхнім батьком [PERSON] , відбирала його пенсію, залишала його без будь-яких коштів для існування, била його та вигнала з квартири. [PERSON] \~з 2011\~року мав\~потребу в\~сторонній допомозі,\~оскільки через\~постійні сварки\~та бійки\~позивача почав\~втрачати зір.\~Необхідну йому\~допомогу надавала лише [PERSON] . Натомість позивач влаштовувати сварки, не пускала [PERSON] у квартиру та погрожувала фізичною розправою. Оскільки вони не ухилялись від догляду за спадкодавцем, в задоволенні позову [PERSON] до них відповідачі просили відмовити. Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року судом задоволено клопотання позивача [PERSON] про виклик в судове засідання та допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Цією ж ухвалою [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача. Інші заяви по суті справи та клопотання учасники справи та їх представники суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Жовницька В.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. При цьому посилались на обставини, що викладені в позовній заяві. Проти зустрічних позовних вимог заперечили, в їх задоволенні просили відмовити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Якименко В.В. в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечили, в їх задоволенні просили відмовити. Зустрічний позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на викладені в зустрічній позовній заяві обставини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Жовницьку В.І. представляти його інтереси в суді. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна в судове засідання також не з`явилась, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла 12 січня 1994 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 березня 2021 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на належну їй частку у праві спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. зареєстровано відкриття спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18 травня 2021 року №64756738 (а.с.13). На час смерті [PERSON] відповідач [PERSON] перебував з нею в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 04 червня 2021 року №00031062157 (а.с.61). Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 травня 1970 року Полтавським міським бюро ЗАГС (а.с. 28). [PERSON] також є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Хоча свідоцтва про народження [PERSON] суду не надала, але цю обставину визнавали відповідачі в їх заявах по суті справи. Суд не\~має обґрунтованого\~сумніву щодо\~достовірності цих\~обставин або\~добровільності їх\~визнання. Тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України цю обставину вважає встановленою. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином встановлено, що [PERSON] чоловік [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] діти [PERSON] є її спадкоємцями першої черги за законом. Сторони суду повідомили, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після [PERSON] , звернувшись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, а [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до частини п`ятої статті\~1224 ЦК України\~особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом необхідно розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку із чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця необхідно враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. На вказане вище звернув увагу судів Верховний Суд у своїй постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 233/6868/15-ц, провадження № 61-5921св18. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 753/21722/13-ц та від 18 липня 2018 року у справі № 390/1635/15-ц (провадження № 61-7243св18). Як підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, спадкодавець [PERSON] за станом здоров`я дійсно потребувала сторонньої допомоги, оскільки перебувала в безпорадному стані. Зазначена обставина крім пояснень позивача підтверджується довідкою №1/187 від 24 вересня 2019 року, виданою КП «ЦПМСД №1 Полтавської міської ради», довідкою №1/5 від 09 січня 2020 року, виданою КП «ЦПМСД №1 Полтавської міської ради», згідно яких [PERSON] потребує постійного амбулаторного лікування. Також зазначену обставину підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка була лікуючим лікарем [PERSON] , [PERSON] , яка, працюючи поштарем, приносила [PERSON] пенсію за місцем проживання, а також її сусіди [PERSON] , [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки суду повідомили, що після перенесених інсультів [PERSON] не могла самостійно пересуватися, сходити за продуктами, не могла себе обслуговувати, як то приготувати їжу, поїсти, виконати гігієнічні процедури, навіть перевернутися у ліжку. Для задоволення будь-яких природніх потреб вона потребувала стороннього догляду. Також судом встановлено, що постійний догляд за [PERSON] , її лікування здійснювала лише [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] догляду за [PERSON] не здійснювали, до неї не приходили, матеріальної допомоги не надавали. Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що [PERSON] потребувала саме догляду відповідачів. Також судом встановлено, що між сторонами склалися вкрай напружені та неприязні відносини, внаслідок чого відповідачі не мали і не мають доступу до квартири за адресою: [ADDRESS] . Не маючи доступу до квартири, у якій проживала [PERSON] , відповідачі фактично були позбавлені можливості здійснювати за нею догляд. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є особою похилого віку, на час смерті [PERSON] йому виповнилося 82 роки. За станом свого здоров`я [PERSON] сам потребує стороннього догляду, який за його повідомленням здійснює [PERSON] . На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність у відповідачів умислу на ухилення від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та догляду за нею. Тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту ухилення відповідачів від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця та про усунення їх від права на спадкування необхідно відмовити. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про зобов`язання позивача не чинити перешкоди у користуванні квартирою, вселення у спірну квартиру, суд прийшов до наступних висновків. Як вже встановлено судом, співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла 12 січня 1994 року, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14). Квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Будь-які докази того, що частки співвласників квартири за адресою: [ADDRESS] були виділені, в матеріалах справи відсутні. Відповідно, співвласники мають право на спільне користування цією квартирою, що належить їм на праві спільної сумісної (тобто без виділення часток) власності. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Але відповідач [PERSON] як співвласник вказаної квартири, позбавлений можливості користуватися належним йому майном. Крім пояснень відповідачів зазначена обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: листом Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 31 серпня 2021 року №10110, яким [PERSON] повідомлено про неможливість виконання його замовлення від 27 серпня 2021 року №1-12488 щодо проведення поточної технічної інвентаризації по квартирі [ADDRESS] . Зазначено, що 28 серпня 2021 року був здійснений вихід інженера ПП ПБТІ «Інвентаризатор» для проведення інвентаризаційних робіт. Виконати технічну документацію неможливо, оскільки не було надано доступу до всіх приміщень квартири (а.с.97); талоном-повідомленням єдиного обліку №10630 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, з якого вбачається, що 08 червня 2021 року о 17 год. 46 хв. до ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення [PERSON] про те, що її сестра [PERSON] не пускає батька до квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 76); листом Новосанжарського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 06 серпня 2021 року №4679/115/123/01-2019 на адресу [PERSON] , у якому повідомлено. що за її зверненням від 27 липня 2019 року працівниками Новосанжарського відділення поліції ГУНП в Полтавській області проведено перевірку. В результаті перевірки встановлено, що в діях [PERSON] відсутні ознаки кримінального правопорушення. Також зазначено, що з нею проведено профілактичну бесіду та роз`яснено відповідальність щодо неприпустимої протиправної поведінки (а.с. 77). В судовому засіданні позивач [PERSON] також неодноразово повідомляла суду, що вона заперечує проти проживання відповідачів у вказаній квартирі. Зазначала, що вони не зможуть жити разом. Також [PERSON] визнала той факт, що під час розгляду справи відповідачі намагались потрапити в спірну квартиру, але вона їм не дозволила. Таким чином судом встановлено факт чинення позивачем [PERSON] перешкод відповідачу [PERSON] у користуванні квартирою, співвласником якої він є. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні \~ \~ \~ \~Тому порушене право [PERSON] підлягає захистові, його необхідно вселити в спірну квартиру, а позивача [PERSON] необхідно зобов`язати не чинити йому перешкод в користуванні квартирою. \~ \~ \~ \~В зазначеній частині зустрічний позов підлягає до задоволення. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] , суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та на підставі ст. 1261 ЦК України є її спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] на час смерті матері з нею не проживала. Її місце проживання з 25 квітня 2007 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру від 30 червня 2021 року №757882-2021 (а.с.91). [PERSON] суду повідомляла, що звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але будь-яких доказів, підтверджуючих цю обставину, суду не надала. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~3\~-\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи відсутність у справі доказів прийняття відповідачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] суд позбавлений можливості встановити наявність у неї права на користування спірною квартирою. В матеріалах справи наявний запит приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Лазоренко Ольги Вікторівни від 08 червня 2021 року №101/02-14 на адресу КП ЖЕО №2 про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] . При цьому нотаріус просила відповідь на запит надати пред`явнику запиту [PERSON] (а.с.62). Але, як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18 травня 2021 року №64756738, спадкову справу до майна померлої [PERSON] 18 травня 2021 року заведено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А. (а.с.13). Тому за відсутності доказів того, що відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку з заявою про прийняття спадщини звернулась до нотаріуса, який завів спадкову справу, суд приходить до висновку про недоведеність права [PERSON] на користування спірною квартирою на даний час. Відповідно, відсутні докази порушення, невизнання або оспорення такого права позивачем, а тому судом не встановлено необхідності захисту такого права. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] та зустрічних позовних вимог [PERSON] , понесені ними судові витрати відшкодуванню не підлягають. У зв`язку з задоволенням позовних вимог [PERSON] з позивача [PERSON] на його користь необхідно стягнути 908,00 грн. на відшкодування понесених ним судових витрат.

Outcome: approved