Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

Орган опіки і піклування Городоцької сільської ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вони повністю самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав та стягнення з них аліментів на утримання дитини. Представник органу опіки і піклування Городоцької сільської ради - Шах Н.І., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого провадження, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, судом встановлено, що за результатами обстеження органом опіки та піклування Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області умов проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] було виявлено малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , який проживає із сторонніми особами. Батьки за місцем проживання дитини тривалий час відсутні. Дитина була поміщена до КП "Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської обласної ради. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 липня 2020 року виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту висновку органу опіки та піклування Городоцької сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городоцької сільської ради №62 від 27 квітня 2021 року, вбачається, що виконавчий комітет Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, вважає за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного кодексу України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України"). Як слідує з приписів вищевказаних нормативно-правових актів та правових позицій Верховного Суду України, для позбавлення батьківських прав не достатньо впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню дітей. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що особа вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати батьківські обов`язки. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та приймаючи до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, суд приходить до переконання, що факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо цієї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів, які є працездатним, суд вважає, що з кожного із відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ч.1 ст.191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 18 червня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved