Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогами: - визнати за позивачем право на 1/2 частку земельної ділянки, площею 3,6068 га, кадастровий номер - 0522286400:04:000:3330, що розташована на території Славнянської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 07241, який був виданий на підставі рішення 22 сесії 2.3 скликання від 19.10.2001 Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер рідний батько позивача - [PERSON] . [INFO] помер рідний дід позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу спадкової маси якої увійшла земельна ділянка, площею 3,6068 га, кадастровий номер - 0522286400:04:000:3330, що розташована на території Славнянської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем за правом представлення. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла також його дочка [PERSON] . Утім, при зверненні до нотаріальної контори, позивачу було роз`яснено та відмовлено в оформлені спадщини у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON] , оскільки частка земельної ділянки на яку претендує позивач в базу даних нотаріальної контори не вносилась, і кадастровий номер не присвоювався, технічна документація не розроблялась, про що нотаріусом була винесена письмова вмотивована постанова. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 21.02.2021 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи №331/2006р. до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала, однак надала суду заяву про визнання позову. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер рідний батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Факт родинних відносин позивача зі своїм батьком підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 7). [INFO] помер рідний дід позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Згідно довідки органу місцевого самоврядування (а.с. 9) слідує, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав одноосібно за адресою: с. Ганнівка, Липовецького району, Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу спадкової маси якої увійшла земельна ділянка, площею 3,6068 га, кадастровий номер - 0522286400:04:000:3330, що розташована на території Славнянської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 10). Позивач має право спадкувати за правом представлення ту частку, яка належала його батькові [PERSON] якби він був живий на час відкриття спадщини після смерті свого батька (батька позивача). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла також його дочка [PERSON] (відповідач по справі). Як слідує з матеріалів спадкової справи №331/06 до майна померлого [PERSON] , відповідач спадщину після смерті спадкодавця прийняла, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спірної земельної ділянки. Інші спадкоємці, а саме дочка [PERSON] - [PERSON] від спадщини відмовилась, про що надала заяву до нотаріальної контори відповідного змісту. Утім, при зверненні до нотаріальної контори, позивачу було роз`яснено та відмовлено в оформлені спадщини у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON] , оскільки частка земельної ділянки на яку претендує позивач в базу даних нотаріальної контори не вносилась, і кадастровий номер не присвоювався, технічна документація не розроблялась, про що нотаріусом була винесена письмова вмотивована постанова (а.с. 13). Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 12), грошова оцінка 1/2 частки земельної ділянки розташованої за адресою: Вінницька область, Вінницький район, на території Славнянської сільської ради, становить 66973,35 грн. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у ст. 1 Конституції України - Україна є правова держава, а в силу її ст. 8 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України). Верховенство права - це панування права в суспільстві, а такий принцип вимагає від держави його втілення у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи та рівності. Разом з тим, в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Разом з тим, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Як визначено в ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено в ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу вимог ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. В силу ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами доводять, що позивач є спадкоємцем за правом представлення, спадщину прийняла згідно діючого законодавства, отож вона їй належить з моменту відкриття спадщини. Інший спадкоємець, а саме відповідач [PERSON] одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку майна. Позивачем зазначено в позові, що при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки земельної ділянки, оскільки частка земельної ділянки на яку претендує позивач в базу даних нотаріальної контори не вносилась, і кадастровий номер не присвоювався, технічна документація не розроблялась. Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшла 1/2 частка земельної ділянки, площею 3,6068 га, кадастровий номер - 0522286400:04:000:3330, що розташована на території Славнянської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 07241, який був виданий на підставі рішення 22 сесії 2.3 скликання від 19.10.2001 Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Крім цього, відповідач подала заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкового майна за законом, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved