Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідачки на її користь за договором від 26.08.2021 року та додатковою угодою №1 від 28.10.2021 року грошові кошти в сумі 34 280,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 26.08.2021 року вона уклала з [PERSON] договір підряду, який вона оформила, як договір купівлі - продажу її послуг. Відповідно до змісту зазначеного договору його предметом є виготовлення та встановлення метало пластикових , алюмінієвих віконних і дверних блоків, а також стекло пакетів та інших доп. матеріалів, а позивач зі свого боку зобов`язалася оплатити їх на умовах цього договору. Загальна сума договору (виготовлення та встановлення) становила 47000,00 грн. За договором строк виготовлення та встановлення зазначених конструкцій складав від 10 до 45 робочих днів з дня находження замовлення. Відповідно до п. 2.4. умов договору в день його укладення позивач внесла авансовий платіж в сумі 29000,00 грн. Для оформлення зазначеного заказу їй довелося скористуватися кредитними банківським коштами і відповідно понести додаткові затрати за користування зазначеними коштами. Щомісячно їй доводиться сплачувати проценти за користування зазначеними кредитними коштами. Вона повідомила відповідачку відносно того, що вона скористувалася кредитними банківськими коштами і що їй доведеться сплачувати проценти за користування ними. Відповідачка запевнила її у тому, що протягом двох тижнів зазначені металопластикові конструкції будуть виготовлені та встановлені. У вересні 2021 року відповідачка повідомила її про те, що необхідно також авансом додатково сплатити ще 10000,00 грн. 09 вересня 2021 року вона зі своєї банківської карти додатково перерахувала зазначені кошти на банківську карту відповідачки. Але протягом зазначених відповідачкою двох тижнів вона не виконала прийняте на себе зобов`язання, не передала їй зазначені металопластикові конструкції та не здійснила їх установку. Після її неодноразових звернень в жовтні 2021 року відповідачка запевнила її у тому, що металоконструкції нібито вже готові, що прийдуть працівники, демонтують старі конструкції її балкону і встановлять нові, замовлені нею металоконструкції. 12 жовтня 2021 року були демонтовані старі конструкції її балкону, а нові конструкції та віконні блоки встановлені не були. Після чого вона знов неодноразово зверталася до відповідачки, вимагала виконати прийняти нею на себе зобов`язання, але кожного разу вона посилалася на якийсь перешкоди та вигадані обставини. 28 жовтня 2021 року вони уклали додаткову угоду, відповідно до якої сторони надійшли згоди про виконання замовлення по встановленню метало пластикових конструкцій в період з 10.11.2021 року по 14.11.2021 року, або повернення коштів в сумі 34280,00 грн. в той самий строк. Відповідно до п. 1.3. додаткової угоди, зобов`язання, які виникають з договору, виконуються в такому порядку: «починаючи з 28.10.2021 року, договір буде виконано, а саме встановлено метало пластикові конструкції в кількості 6 шт.» Але відповідачка по закінченню і цього строку не виконала прийнятих на себе зобов`язань, не передала їй та не встановила передбачені договором металопластикові конструкції та не повернула сплачені нею грошові кошти. Вона змушена була знову звернутися до неї та вимагати повернути свої кошти, але та відмовилась. Тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір підряду, який вона оформила, як договір купівлі - продажу її послуг. Відповідно до змісту зазначеного договору його предметом є виготовлення та встановлення метало пластикових , алюмінієвих віконних і дверних блоків, а також стекло пакетів та інших доп. матеріалів, а позивач зі свого боку зобов`язалася оплатити їх на умовах цього договору. Загальна сума договору (виготовлення та встановлення) становила 47000,00 грн. За договором строк виготовлення та встановлення зазначених конструкцій складав від 10 до 45 робочих днів з дня находження замовлення. Відповідно до п. 2.4. умов договору в день його укладення позивач внесла авансовий платіж в сумі 29000,00 грн., що підтверджено підписом відповідачки в отриманні зазначених грошових коштів (а.с.5) 28 жовтня 2021 року [PERSON] і [PERSON] уклали додаткову угоду, відповідно до якої сторони надійшли згоди про виконання замовлення по встановленню метало пластикових конструкцій в період з 10.11.2021 року по 14.11.2021 року, або повернення коштів в сумі 34280,00 грн. в той самий строк. Відповідно до п. 1.3. додаткової угоди, зобов`язання, які виникають з договору, виконуються в такому порядку: «починаючи з 28.10.2021 року, договір буде виконано, а саме встановлено метало пластикові конструкції в кількості 6 шт.» (а.с.7). Частиною 1 ст. 837 ЦК України зазначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Також, ч. 1 ст. 843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Між позивачем та відповідачкою виникли договірні правовідносини, пов`язані з наданням відповідачем позивачу послуг з виготовлення та встановлення зазначених в договорі метало пластикових конструкцій (віконних та дверних блоків) , які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" та відповідними нормами Цивільного кодексу України у даній сфері. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а інша сторона має право вимагати виконання цього обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно норм діючого законодавства договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України). За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 852 ЦК України). Договір, укладений між позивачем та відповідачкою, є укладеним у письмовій формі з дотриманням вимог чинного на час укладення договору законодавства, підписаний сторонами та на даний час є таким, що продовжує свою дію, оскільки відповідачкою залишаються невиконані його істотні умови. Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі, під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою та належну, якість продукції та обслуговування. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що відповідачкою порушені істотні умови договорів щодо термінів виготовлення, доставки, установки та передачі позивачу у власність замовлених мною конструкцій. Тому суд вважає, що права позивача як споживача, порушені і вона має право на розірвання договору та стягнення з відповідачки грошових коштів на суму 34 280 грн. відповідно до умов укладеного 26.08.2021 року договору та умов додаткової угоди №1 від 28.10.2021 року. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності з ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору, не сплатила вказане, тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України та

Outcome: approved