Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

10.02.2022 року в інтересах держави звернувся до суду представник Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Тутейко А.В. з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у вигляді збитків нанесених державі. В обгрунтування позову вказав, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Мельник І.Л. встановлено факт знищення 23.11.2019 року гр. [PERSON] по [ADDRESS] 1 дерева породи "Тополя" діаметром 64 см до ступеня припинення росту (спил) без відповідного дозволу, а саме ордера, що є порушенням ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 16, 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045, п. 4.2 Правил утримання зелених насаджень в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, за що відповідно до ст. 40 Закону України "Про рослинний світ" та ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" тягне за собою адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.11.2019 року №110 Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області відповідача визнано винним в порушенні ст. 26 Закону України "Про рослинний світ", п. 2, 3, 4, 5 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Внаслідок вчиненого відповідачем адміністративного правопорушення державі нанесено збитки в сумі 4200,00 грн., розмір яких розраховано відповідно до "Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників (додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів" від 08.04.1999 року №559 у редакції від 01.02.2012 року №111). 29.11.2019 року Державною екологічною інспекцією в Миколаївській області з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача надіслано лист-вимогу щодо добровільного відшкодування шкоди внаслідок самовільного знищення дерев, проте сума заподіяної шкоди залишається невідшкодованою. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму шкоди, завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства та судові витрати. 07.02.2022 року ухвалою суду про прийнятт позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі призначено підготовче судове засідання на 14.03.2022 року, визначено строки для надання відзиву на позов та наявних у сторін доказів. 14.03.2022 року підготовче судове засідання відкладено на 05.04.2022 року в зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. В підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої останній позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області Мельник І.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення №001634, згідно якого гр. [PERSON] 23.11.2019 року о 15.00 год. по вул. Одеській (ріг вул. Достоєвського) в м. Первомайську Миколаївської області самовільно знищив 1 дерево породи "Тополя" діаметром 64 см до ступеня припинення росту (спил) без відповідного дозволу, а саме ордера, що є порушенням ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 16, 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045, п. 4.2 Правил утримання зелених насаджень в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, за що ст. 40 Закону України "Про рослинний світ" та ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. У порушника виявлені стовбур дерева породи тополя, який не вилучався. Від дачі пояснень [PERSON] відмовився. Розгляд адміністративної справи призначено на 25.11.2019 року о 11.00 год. в приміщенні Держінспекції по вул. Грушевського, 3, в м.Первомайську Миколаївської області, каб. 310. Копію протоколу [PERSON] отримав 23.11.2019 року особисто. 25.11.2019 року держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Миколаївській області Мельник І.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №110, якою [PERSON] визнано винним в порушенні ст. 26 Закону України "Про рослинний світ", п. 2, 3, 4, 5 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно інформації Філії МОУ АТ "Ощадбанк" від 28.11.2019 року гр. [PERSON] було сплачено штраф в розмірі 510 грн. Внаслідок вчиненого відповідачем адміністративного правопорушення державі нанесено збитки в сумі 4200,00 грн., розмір яких розраховано відповідно до "Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників (додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів" від 08.04.1999 року №559 у редакції від 01.02.2012 року №111). 29.11.2019 року Державною екологічною інспекцією в Миколаївській області з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача надіслано лист-вимогу щодо добровільного відшкодування шкоди внаслідок самовільного знищення дерев, проте сума заподіяної шкоди залишається невідшкодованою. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Положеннями п. п. "а", "б" абз. 1 ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Статтею 10 Закону України "Про рослинний світ", визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера. Згідно пп.1, 2, 7, 8, 10, 11, 12 п.4 Порядку, підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник). Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень. Під час формування складу комісії компетентний орган протягом двох днів після надходження заяви надсилає запити до територіального органу Держекоінспекції, власника земельної ділянки (користувача), балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень, щодо можливості їх участі в роботі комісії. Комісія у п`ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном. Відновна вартість зелених насаджень визначається згідно з методикою, затвердженою Мінрегіоном. Кожному члену комісії надається один примірник акта. У разі відсутності представника територіального органу Держекоінспекції у складі комісії один примірник акта у триденний строк надсилається до територіального органу Держекоінспекції. Голова комісії готує в п`ятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Як вбачається з пп. 1, 2, 3 п.5 Порядку, ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню Методику визначення відновної вартості зелених насаджень і зразок ордера затверджує Мінрегіон. Відновна вартість зелених насаджень, що належать до комунальної власності, сплачується до відповідного місцевого бюджету. Частиною 2 ст. 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про рослинний світ", порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу (ч. 2 ст. 40 Закону України "Про рослинний світ"). Статтею 153 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка. Згідно ст. ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та п.7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2022 рік у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів у 2022 році належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 року №802 та наказу Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020 року №502 повноваження Державної екологічної інспекції у Миколаївській області з 23.12.2020 року розпочала здійснювати Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області). Відповідно до розділу ІІ Положення про територіальні та межрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.04.2020 року №350/34633, позивач має право пред`являти претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п.9); вживає в установленому порядку заходів досудового регулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п.10). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що відповідач своїми діями, які полягають у самовільному знищенні дерева породи тополь без спеціального дозвільного документа (ордера), завдав шкоду, яку добровільно не відшкодував, тому позов слід задовольнити, стягнути з відповідача шкоду у розмірі 4200,00 грн, заподіяну внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved