Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

01.11.2021 року позивач звернувся в суд з позовом і просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 липня 1985 року /актовий запис № 94/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, разом не проживають, миритися не бажає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час, місце розгляду була повідомлена вчасно, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 13 липня 1985 року /актовий запис № 94/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, сторони проживають окремо. Шлюб існує формально, миритися не бажають. За клопотанням відповідача сторонам був наданий строк для примирення два місяці, але примирення не відбулося. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем по його клопотанню.

Outcome: approved