Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ " Росвен Інвест Україна", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського МНО Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позивач посилається на те, що 01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай Олегом Станіславовичем, вчинений виконавчий напис №17619, згідно якого з нього на користь ТОВ " Росвен Інвест Україна" було стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором№003-08003-020713 від 02.07.2013 року укладеного ним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21.05.2020 р.є ТОВ " Росвен Інвест Україна" . Стягнення заборгованості проводилося в період з 02.07.2013 року по 31.12.2020 року та сума заборгованості складає 43371,40 грн. Про вчинення вказаної нотаріальної дії йому стало відомо з постанови про відкриття виконавчого провадження № 64661304 від 22.03.2021 року, яке було відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським Олегом Володимировичем. При вчиненні напису нотаріус не отримував від кредитора та від нього первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його повного або часткового погашення, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Також він жодних документів про зміну кредиторів не отримував. Тому вважає, що виконавчий напис вчинено в порушеннями чинного законодавста, вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій та вимог ЦК (ЦПК) України щодо строків позовної давності. Жодних вимог від відповідача щодо усунення порушені нібито укладеним кредитним договором шляхом сплати заборгованості йому ненадходили. Відповідачем не зроблено розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором № 09767162 від 26.11.2017 року, суми боргу за кредитом, відсотки за нібито користування кредитом та комісію. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Зазначив, що нотаріус вчинив виконавчий напис в порушення вимог ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки заборгованість не є безспірною, та вчинено з порушення строків. Тому просив, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, який вчинений 01.02.2021 року за №17619 приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ " Росвен Інвест Україна" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №003-08003-020713 від 02.07.2013 року в розмірі 43871,40 грн. В подальшому подав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволоти. Також просив стягнути з ТОВ " Росвен Інвест Україна" на користь позивача сплачені судові витрати по справі. Представник відповідача ТОВ " Росвен Інвест Україна", в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення засідання повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією про що свідчить розписка про вручення. Заяви про відкладення розгляду справи справи від нього не поступало. Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського МНО Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце проведення засідання повідомлявся завчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить розсписка про вручення. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський Олег Володимирович в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином рекомендованною кореспонденцією. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2021 року по даній справі відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2021 року витребувано докази по справі. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2021 року залучено третіх осіб по справі. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2021 року витребувано докази по справі. Фактичні обставини, встановлені судом: 01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис за №17619, згідно якого з [PERSON] на користь ТОВ " Росвен Інвест Україна" стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №003-08003-020713 від 02.07.2013 року в розмірі 43871,40 грн. (а.с.76). 22.03.2021 року приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський Олег Володимирович відкрив виконавче провадження № 64661304 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ " Росвен Інвест Україна" 43871,40 грн. , згідно кредитного договору №003-08003-020713 від 02.07.2013 року (а.с. 6-7). Згідно заяви №003-08003-020713 від 02.07.2013 року позивач [PERSON] звернувся в ПАТ «Дельта Банк», згідно якого він отримав кредит ----. (а.с. 12). Згідно досудової вимоги ПАТ «Дельта Банк» було надіслано [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 13608,16 грн.(а.с. 13). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому, у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Представником ТОВ "Росвен Інвест Україна", Приватний нотаріус Житомирського МНО Горай О.С. суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] в липня 2013 року уклав кредитний догорів із ПАТ « Дельта Банк» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21.05.2020 р.є ТОВ " Росвен Інвест Україна" . Жодної письмової заяви про зміну кредитора, вимоги про усунення порушень від ТОВ " Росвен Інвест Україна" йому не надходило. Вказана обставина відповідачем не спростована. У відповідності до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належно виконаним. Ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленогостаттею 88 Закону України «Про нотаріат» Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Згідно п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не пересвідчився у тому, що з дня виникнення права вимоги по вказаному кредитному договору минуло більше трьох років. Згідно з вимогами ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, а отже, виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами строку позовної давності. Так вимогою від 01.12.2015р. про дострокове виконання зобов`язань первісним кредитором змінив строк повернення кредиту. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справа № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно виконавчого напису після завершення дії договору нараховуються відсотки. Таким чином після 01.01.2016р. відсотки не мали нараховуватися, однак згідно виконавчого напису їх нарахування тривало. Також, суд знаходить обґрунтованими доводи сторони позивача про те, що ТОВ "Росвен Інвест Україна" звернулося за отриманням виконавчого напису нотаріуса поза межами встановленого законом строку для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, який безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України і становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Позивач посилається на необґрунтованість заборгованості та пропуск строку позовної давності, спростування цьому суду не надано ні відповідачем ні третьою особою - заяви про вчинення виконавчого напису, інших документів, які стали підставою для його вчинення і свідчать про безспірність заборгованості. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Як встановлено судом, правнича допомога надавалась позивачу [PERSON] адвокатом Капак В.М. на підставі договору про надання правової допомоги від №32/2021 від 09.04.2021 року (а.с. 15). Згідно попереднього розрахунку судових витрат витрати які очікує понести позивач становлять 3908,00 грн., а саме: 1000,00 грн. - складання адвокатом позовної заяви; 2000,00 грн. -за представлення інтересів у судових засіданнях; 908,00 грн. сплачений судових збір (а.с. 14). Згідно квитанцій за № 15/2021 від 15.05.2021 року за надання правової допомоги адвокату Капаку В.М. позивачем [PERSON] сплачено 3000,00 грн. (а.с. 18). Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що слід стягнути з відповідачана користь позивача сплачені витрати за надання професійної правничої допомоги, які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн. (а.с. 5), суд повністю задоволив позов. Тому з відповідача ТОВ " Росвен Інвест Україна", код ЄДРПОУ 37616221 на користь позивача [PERSON] , ІПН [NUMBER] необхідно стягнути сплачені судові витрати по справі. Висновки суду: Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, відсутні підстави вважати, що заборгованість є безспірною, однак нотаріус зазначені обставини не прийняв до уваги та здійснив виконавчий напис, який не підлягає до виконання. Суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню вчинений від 01.02.2021 року за №17619 вчинений приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ " Росвен Інвест Україна" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором№003-08003-020713 від 02.07.2013 року в розмірі 43871,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ " Росвен Інвест Україна", код ЄДРПОУ 37616221 на користь позивача [PERSON] , ІПН [NUMBER] необхідно стягнути 3908,00 грн. сплаченого судових витрат по справі. На підставі ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999року та

Outcome: approved