Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Адвокат Омельчук Д.В.. який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що відповідач ухиляється від утримання дитини, у добровільному порядку допомагати по утриманню дитини відмовляється, хоча є працездатним та має заробіток. Вказує, що дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 28 березня 2022 року, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у ньому. Просила суд задовольнити позов повністю. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали. При цьому, відповідач вказав, що він не є біологічним батьком дитини, у зв`язку з цим не повинен платити аліменти. Заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 липня 2021 року, виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 03.11.2021, виданого службою у справах дітей Рівненської міської ради Рівненської області, [PERSON] , [INFO] ,проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, у добровільному порядку допомагати по утриманню дитини відмовляється, хоча є працездатним та має заробіток, у зв`язку з чим звернулась до суду щодо стягнення аліментів з відповідача. Стаття 180 СК України вказує, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, що зазначено в ч.2 ст.181 СК України. Будь-які письмові договори про сплату аліментів сторони не укладали. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно із ч.3 ст.181 СК України. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 8 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2022 рік» установлено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дітей кожному з батьків з 1 січня 2022 року необхідно на їх утримання надавати не менше 1050 грн., станом на 1 липня 2022 року - 1100,5 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до ст. 182 СК України. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у приписах ч.2 ст.182 СК України. У відповідності до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи інтереси дитини сторін, розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище позивача та відповідача, який, будучи працездатною, молодою людиною, маючи задовільний стан здоров`я, інших аліментних зобов`язань не має, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти. При цьому, судом відхиляються доводи відповідача щодо того, що останній не є біологічним батьком, оскільки такі не підтверджені допустимими достовірними доказами та спростовуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 липня 2021 року. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки всіх доходів, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатніми для забезпечення розвитку дитини. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved