Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

01.10.2021 року позивач - КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, посилаючись на те, що 17.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 501478 про купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Відповідно до умов договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення проводився розрахунковим способом згідно з навантажень стояків, прокладених у нежитловому приміщенні підвалу та першого поверху літ. А-5, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В період з листопада 2018 року по квітень 2021 року КОНЦЕРН «МТМ» відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 19 932 грн. 48 коп., у зв`язку з чим у [PERSON] виникла заборгованість на вищевказану суму. Позивач надсилав відповідачу вимогу щодо погашення заборгованості за теплову енергію. Однак сума заборгованості у добровільному порядку останнім погашена не була. Посилаючись на вище вказане, просить суд стягнути дану заборгованість з відповідача, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою від 06.10.2021 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.11.2021 року позивач надав уточнену позовну заяву, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» заборгованість з листопада 2018 року по квітень 2021 року за відпущену теплову енергію в розмірі 29 616 грн. 83 коп., яка складається з основного боргу за відпущену теплову енергію в розмірі 19 932 грн. 48 коп., пені в розмірі 6 598 грн. 47 коп., 3% річних в розмірі 1 132 грн. 30 коп., інфляційні витрати в розмірі 1 953 грн. 58 коп., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. КОНЦЕРН «МТМ» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п. 2.1 Статуту КОНЦЕРНУ «МТМ», основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності КОНЦЕРНУ та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу КОНЦЕРНУ. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб підприємств, установ, організації та її збут та інше. Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2014 року між КОНЦЕРНОМ «МТМ» та [PERSON] було укладено договір № 501478 про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді (а.с. 6-14). Згідно з п. 1.1 вказаного договору Теплопостачальна організація зобов`язалася постачати споживачеві теплову енергію та гарячу воду в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 3.2.1 договору відповідач зобов`язаний виконувати всі умови, передбачені договором. Відповідно до п. 6.4 споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідач [PERSON] є власником 7/10 частин нежилого приміщення, І' підвалу та першого поверху літ. А-5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 16.05.2014 року (а.с. 16-17), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18) У зв`язку з тим, що об`єкт теплопостачання має спільну з житловим будинком [ADDRESS] систему опалення, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2018-2021 року, відповідно до якого КОНЦЕРН «МТМ» було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі. Відповідно до умов договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення проводився розрахунковим способом згідно навантажень стояків, прокладених у нежитловому приміщенні підвалу та першого поверху літ А-5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В період з листопада 2018 року по квітень 2021 року КОНЦЕРН «МТМ» відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 19 932 грн. 48 коп., що підтверджується рахунками та актами приймання-передач теплової енергії (а.с. 20-55), у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за теплову енергію у розмірі 19 932 грн. 48 коп. Згідно з п. 6.7 договору умовами договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Парамонова, 15-в, м. Запоріжжя, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну. Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованої відмови в його підписанні у встановлений договором термін, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. Відповідач не з`явився до позивача для отримання зазначених документів, у зв`язку з чим КОНЦЕРНОМ «МТМ» було направлено розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу споживача поштовою кореспонденцією (а.с. 56-64). Крім того, п. 3.2.25 договору передбачено, що споживач зобов`язується щомісячно, у строки, визначені договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу позивача не надав, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Відповідно до п. 40 Правил користуванні тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Позивач надсилав на адресу відповідача вимогу щодо погашення заборгованості за теплову енергію із зазначенням періоду та суми заборгованості (а.с. 19). Однак сума заборгованості у добровільному порядку погашена відповідачем не була. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства та умови договору купівлі-продажу теплової енергії № 501478 від 17.06.2014 року невиконанням покладених на нього зобов`язань. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МТМ» про стягнення заборгованості з листопада 2018 року по квітень 2021 року за відпущену теплову енергію у розмірі 29 932 грн. 48 коп., яка складається з: 19 932 грн. 48 коп. - основного боргу 6 598 грн. 47 коп. - пені, 1 953 грн. 58 коп. - 3% річних, 271 грн. 20 грн. - інфляційні витрати, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved