Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/6623/21 від 25.05.2021 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від початку 2021 року відповідач проживає окремо. Діти перебувають на її утриманні. Відповідач обов`язки по утриманню дітей виконує частково та нерегулярно. Вона ніде не працює, так як перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття, а також просить стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 17.03.2022 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/6623/21 від 25.05.2021 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7-8). Сторони від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Відповідач участь у вихованні дітей та в їх утриманні виконує частково та нерегулярно. Позивач не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] є працездатним, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття та стягнення з [PERSON] на утримання позивача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 84, 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 141, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved