Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що її батько [PERSON] проживав у своєму будинковолодінні по [ADDRESS] . За життя батько склав на позивача заповіт. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Знаючи, що батьком складено заповіт, позивач до нотаріуса за оформлення спадщини в той час не зверталася, так як провела похорон батька та здійснювала догляд за його будинком, так як проживала окремо, а сестра проживає в Чернігівській області і повідомила її , що не збирається сюди переїжджати на проживання. Тому, тільки 04.02.2022 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння [ADDRESS] , яке належало на праві власності її батькові [PERSON] та на приватизовану земельну ділянку (пай). Проте, нотаріусом була винесена постанова від 08.02.2022 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки, насамперед пропущено строк для прийняття спадщини у 6-ть місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] , по друге не додано документів, що підтверджують право власності на будинковолодіння і по третє в позивача у свідоцтві про її народження батьком записаний [PERSON] , а у свідоцтві про смерть [PERSON] . Зазначає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, зокрема причиною пропуску строку прийняття спадщини стало поширення епідемії COVID-19, а тому заяву про прийняття спадщини було подано як тільки з`явилася така можливість. Позивач, як спадкоємець за заповітом, являючись його дочкою першочергово мала право на все майно, яке належало спадкодавцю на час його смерті, зокрема будинковолодіння по [ADDRESS] . На вищевказане будинковолодіння був виготовлений технічний паспорт, в якому відсутні самовільні будови чи інші застереження. Згідно довідки Войнилівської селищної Ради ОТГ видно, що згідно із записами в погосподарській книзі №2 , особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по вказаній адресі. До дня смерті [PERSON] в спадковому будинку проживали: - [PERSON] , помер [INFO] те, що у свідоцтві про народження позивачки вказано ім`я батька « [PERSON] », а у свідоцтві про його смерть його ім`я « [PERSON] », то така розбіжність є чисто орфографічним правописом різних посадових осіб органу реєстрації. Відповідач по справі - рідна сестра позивачки на спадкове майно не претендує про що написала відповідну заяву. Зважаючи на викладене, [PERSON] просить суд визначити додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] терміном 2 місяці та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Представник позивач - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримує та просить суд його задоволити (а.с.113). Відповідачка також подала заяву відповідно до якої позов визнає в повному обсязі, а справу просить розглянути у її відсутності (а.с.114). Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі є спадкоємцем майна за заповітом після смерті матері [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 17). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Лесюка П.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де однією з підстав є пропущення терміну прийняття спадщини (а.с.18). Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважної причини, оскільки їй достовірно було відомо про заповіт на її ім.»я, та те, що відповідачка не претендує на спадкове майно. Поряд з цим, додатковою причиною пропуску строку прийняття спадщини стало поширення епідемії COVID-19. У відповідності до поданих нотаріусу заяви у відповідача відсутні претензії щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору. Згідно свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 09.12.1953 ім`я її батька вказано як « [PERSON] » (а.с.7), а у свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29.01.2020 його ім`я зазначено як « [PERSON] » (а.с.17). Проте, у свідоцтві про народження позивачки крім батька [PERSON] вказана її мати [PERSON] , яка у їх свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 09.12.1965 (а.с.8) та ж сама особа , тобто її мати є його дружина. Таким чином [PERSON] , є батьком [PERSON] . Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно, то суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , (а.с. 17), який являється батьком позивача [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт від 23.06.2010 яким усе належне йому майно де б воно не було і з чого на складалося, що буде належне йому на день смерті заповів позивачу [PERSON] (а.с. 20), яка після їх смерті звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 19). Однак, на будинковолодіння в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом мені було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно (а.с. 18), відсутність якого також підтверджується відповідною довідкою (а.с. 26). На підтвердження факту належності батьку позивача домоволодіння по [ADDRESS] , останньою надано довідку на житловий будинок, яка видається в зв`язку з оформленням спадщини від 10.02.2022 № 26 (а.с. 26) та довідку на житловий будинок, яка видається в зв`язку з оформленням спадщини від 21.12.2021 № 678 (а.с. 21). Окрім цього, згідно із записами в погосподарській книзі №2 , особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] (а.с. 21). На спадкове домоволодіння виготовлено технічний паспорт від 05.01.2022 (а.с. 27-32), а у відповідності до висновку оцінювача про вартість майна вартість будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 05.01.2022року складає 90500 грн. (а.с. 34). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1216-2018 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом немає, та немає спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, які визначені ч. 1 ст. 1241 ЦК України. Відповідач на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана нею до суду заява. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 1268,1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved