Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 07 вересня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн, який при максимальному його збільшенні складав 15 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім цього 15 вересня 2010 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3. Договору, на підставі яких відповідач при його укладанні надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням й ініціативою Банку. Таким чином банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Оскільки [PERSON] уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушував свої договірні зобов`язання, то це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26 січня 2021 року склала 10 729,76 грн, з яких 8 495,06 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі простроченим, та 2 234,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак одночасно з позовною заявою подавала клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 07 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (після зміни найменування - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, згідно якого банк 15 вересня 2010 року встановив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 500 грн на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості та обов`язкових щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості), строк внесення яких до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні вказаного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановлено, що починаючи з 26 листопада 2010 року встановлений відповідачу кредитний ліміт підвищувався аж до 13 лютого 2020 року та склав 15 000 грн, після чого був зменшений до 7 912,49 грн та станом на 07 вересня 2020 року склав 0,00 грн. Протягом вказаного періоду кредитування відповідачу [PERSON] було надано п`ять кредитних карток (остання з терміном дії до 02/23). Також встановлено, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, а саме не проводив щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 26 січня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 10 729,76 грн, з яких 8 495,06 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 8 495,06 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 234,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно анкети-заяви від 07 вересня 2010 року відповідач [PERSON] погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Так, згідно п. 2.1.1.5.6. вказаного Договору у разі невиконання зобов`язань за договором, клієнт зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та овердрафту), оплату винагороди банку. Отже, враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання банківських послуг від 07 вересня 2010 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved