Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали він (позивач) та [PERSON] , яка померла [INFO] . Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину зазначеного житлового будинку, яка належала [PERSON] . Він (позивач) звертався до Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, частину зазначеного житлового будинку, але отримав відмову. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на: - 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, як членом колишнього колгоспного двору. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 14-28/27 від 25 лютого 2020 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 13 серпня 2020 року на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, що пітверджується матеріалами справи (а.с. 8; 32-38; 42-47). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину зазначеного житлового будинку, яка належала [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 142/02-31 від 23 лютого 2021 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, частину житлового будинку [ADDRESS] , але йому було відмовлено у зв`язку із тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13; 40). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація, що підтверджується її копією (а.с. 9-11). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved