Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 19.01.2022 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути додаткові витрати на повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі 35243,73 гривень. Позивачка мотивувала свій позов тим, що в період з 04.10.2002 по 24.10.2008 проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного проживання сторони мають дітей доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти повнолітні. Дочка [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі "Черкаський державний технологічний університет", а син [PERSON] у Державному вищому навчальному закладі " Центральноукраїнський державний педагогічний університет імені В. Винниченка". Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2021 з [PERSON] стягнено на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на двох дітей до закінчення навчання. Згідно з довідкою Добровеличківського ВДВС сума аліментів за період з травня по грудень 2021 року на двох дітей складає 7302,81 гривень. Діти навчаються на денній формі навчання та не мають змоги працевлаштуватися на роботу щоб отримувати заробіток. Крім того, [PERSON] додатково сплачує за проживання в гуртожитку, несе витрати на утримання гуртожитку та сплачує комунальні послуги, придбання навчально-методичних посібників, підручників. Також є значні витрати на щоденний проїзд до місця навчання, на проїзд додому, тому матеріальне становище [PERSON] не є достатнім для забезпечення дітей, що спонукало позивачку звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Також пояснила, що відповідач сплачує мізерні аліменти на повнолітніх дітей так як перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний. Водночас майновий стан позивача є кращим в тому числі у відповідача є дві автівки та він має роботу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно належним чином, надав до суду клопотання, що він підтримує свій відзив на позов та просив розглядати справу за його відсутності. Зі змісту відзиву відповідач зазначив, що відповідачка обрала неналежний (не передбачений Законом) спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2021 у справі №387/358/21 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивачки у розмірі 1/4 частини його доходів. У позові позивачка зазначає, що для зберігання продуктів харчування в належних умовах нею було придбано два холодильника в гуртожиток на загальну суму 13927 гривень. Також на проїзд до місця навчання дітей щомісячно нею витрачається 12196,40 гривень. На думку [PERSON] витрати позивачки є необдуманими, невиправданими, неспівмірними з її матеріальним станом. Позивачка самостійно без узгодження із відповідачем приймає важливі та обтяжливі фінансові рішення як придбання матеріальних цінностей (холодильників, телефон сину за 8268 грн), а також допускає систематичні (щотижневі/двічі на тиждень) витрати на проїзд дітей. Якщо ж позивачка такі витрати здійснювала, отже вважає, що їх частина не може покладатися на нього, так як він уже сплачує аліменти на утримання повнолітніх дітей у спосіб визначений законом та рішенням суду. Крім того вимоги позивача щодо додаткових витрат на утримання повнолітніх дітей не ґрунтуються на нормах матеріального права, оскільки ст. 201 СК України передбачає, що до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовується вичерпний перелік статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Таким чином, у випадку, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею 23 років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. Відповідно до висновків ВС у постанові від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд з`ясував позиції сторін та за результатами вивчення та дослідження матеріалів справи, дійшов до таких висновків. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у справі №387/358/21 від 24.06.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі по 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на двох дітей до закінчення сином [PERSON] , [INFO] ,та донькою [PERSON] , [INFO] ,навчання, тобто до [INFO] (а.с.37-38). Згідно з довідкою № 227 від 19.01.2022, виданої відділом "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого органу Добровеличківської селищної ради-апарату ради встановлено, що [PERSON] жителька [ADDRESS] . Вона дійсно має наступний складу сім`ї: дочка [PERSON] , 1997 року народження, син [PERSON] , 2019 року народження, син [PERSON] , 2003 року народження, дочка [PERSON] , 2003 року народження ( а.с. 9). Зі змісту довідки про розмір сплачених аліментів в твердій грошовій сумі від 05.01.2022 №4/19.6-38, виданої начальником Добровеличківського відділу ДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро), з`ясовано, що [PERSON] дійсно отримала аліменти від [PERSON] за період з травня 2021 року по грудень 2021 рік на загальну суму 7302,81 грн згідно з виконавчим листом №387/358/21 від 05.08.2021, який видано Добровеличківським районним судом Кіровоградської області ( а.с. 10). З квитанцій №13 від 30.08.2021, № 0.0.2243503299.1 від 26.08.2021 з`ясовано, що було здійснено оплату за проживання у гуртожитках на загальну суму 11440,00 гривень ( а.с. 11, 12). Зі змісту фіскального чеку від 13.03.2021 з`ясовано, що здійснено оплату за придбання двох холодильників на загальну суму 13927,00 гривень (а.с. 13,14). Зі змісту фіскального чеку від 28.12.2021 з`ясовано, що здійснено оплату за придбання смартфона та аксесуарів до нього на загальну суму 8268,80 грн (а.с 15). Згідно з чеками №274984 від 03.09.2021, №294755 від 24.09.2021, №284395 від 02.10.2021, №125186 від 28.12.2021, № 316874 від 28.12.2021, №305715 від 29.12.2021 та квитка на автобус від 26.12.2021, було здійснено придбання квитків на автобус на загальну суму 957,10 гривень ( а.с. 16,17). Згідно з квитками на міський транспорт у кількості 75 штук по 7 грн було здійснено оплату проїзду на загальну суму 525,00 грн ( а.с. 18-20). Згідно з накладною №93 від листопада 2021, накладною №205 від жовтня 2021, накладною №183 від серпня 2021, накладною №115 від грудня 2021, розрахунковою квитанцією серії ААКЄ №089334 від 05.08.2021, фіскальним чеком від 10.10.2021, фіскальним чеком від 07.10.2021, фіскальним чеком від 26.11.2021, фіскальним чеком від 30.12.2021, фіскальним чеком від 25.10.2021, фіскальним чеком від 23.12.2021, фіскальним чеком від 12.11.2021, встановлено, що було придбано одяг на загальну суму 24130,30 гривень ( а.с. 21-25). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до положень статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 199 Сімейного кодексу України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ст. 201 СК України, застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17. Вказаними вище правовими нормами не передбачено обов`язку батька нести додаткові витрати на повнолітню дочку та сина, а передбачають наявність у батька лише аліментного зобов`язання. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дітей нею сплачено кошти за навчання, дорогу, гуртожиток, придбано одяг та інші побутові речі. Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо придбання матеріальних цінностей (холодильників, смартфона). Ураховуючи вказані обставини справи, суд касаційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. Отже обрання позивачкою неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19). На підставі ст.ст. 6, 182, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: dismissed