Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

27.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що його як споживача банківських послуг протиправно обмежено у користуванні банківськими послугами, зокрема послугою споживчого кредитування. Також [PERSON] вказує, що 03.06.2021 року йому стало відомо, що ТОВ «Українське бюро кредитних історій» внесло до власних реєстрів недостовірну інформацію ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про те, що з 07.06.2020 року у нього рахується заборгованість з несплати кредиту. При цьому, позивач вказує, що у нього відсутні будь-які правовідносини з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та жодних правочинів безпосередньо з ними він не укладав. Так, 07.06.2021 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо вилучення з кредитної історії всю інформацію щодо оформленого 07.06.2020 року кредиту та заборгованості по неіснуючому на його думку кредиту. 05.07.2021 року ТОВ «Українське бюро кредитних історій» надіслала лист [PERSON] про те, що коригування за договором проведено не було, так як на їх запит ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано відповідь, що інформація передана за даним договором коректна і виправленню не підлягає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Українське бюро кредитних історій» порушено його основоположні права людини та протиправно внесено інформацію, що є не достовірною та не відповідає фактичним обставинам у відсутність його письмової згоди. Ухвалою судді від 29.07.2021 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 18.08.2021 року від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог з огляду на таке. 22.04.2013 року [PERSON] уклав з ПАТ «Дельта-Банк» на відкриття кредитної лінії на суму з лімітом 50000 грн., кредитний договір № 009-16507-220413. Відповідно до другого абзацу дозволу позивача, позичальник надає свою згоду на обробку персональних даних. Жодних дій щодо відкликання згоди на таку обробку персональних даних позивачем не вчинялось. Таким чином, твердження позивача, що відповідачем порушено Закон України «Про захист персональних даних» та протиправно передано ТОВ «Українське бюро кредитних історій» персональні дані [PERSON] є необґрунтованими та безпідставними. Разом з цим, 07.05.2020 року між з ПАТ «Дельта-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 2242/К , у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за кредитним договором № 009-16507-220413 від 22.04.2013 року. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що між [PERSON] та ПАТ «Дельта-Банк» не укладався кредитний договір, зокрема № 009-16507-220413, доказів того, що даний кредитний договір визнано недійсним, а отже позовні вимоги позивача в частині зобов`язання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити з кредитної історії [PERSON] інформацію щодо наявної кредитної заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є необґрунтованими в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій. Ураховуючи викладене, твердження позивача, що він не має фінансових зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки ним не укладались цивільно-правові угоди з останнім є хибними та необґрунтованими, так як заміна кредитора у зобов`язанні прямо передбачена законодавством, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання позивачем своїх обов`язків, не погіршує становище позивача та здійснюється без його на те згоди. 29.11. 2021 року позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що надана відповідачем заява [PERSON] від 22.04.2013 року не є доказом укладення договору кредитування, дана заява є пропозицією та не тягне за собою виникнення у банку обов`язку щодо її погодження та відкриття рахунку. Таким чином, позивач вказує, що будь-які кредитні правовідносини між [PERSON] , АТ «Дельта-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відсутні. Разом з цим, 16.08.2021 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави виконавчий напис, вчинений 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі №16868, про стягнення заборгованості з [PERSON] визнаний таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович, що на думку позивача вказує на відсутність будь-яких правовідносин з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Ураховуючи викладене позивач вважає, що відповідачем не доведено існування у [PERSON] будь-якої заборгованості та цивільно-правових правовідносин. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримують. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив розглядати справу без його участі. Представник ТОВ «Українське бюро кредитних історій» у судове засідання не з`явився. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 22.04.2013 року [PERSON] шляхом здійснення пропозиції (оферту, у форму заяви) ПАТ «Дельта Банк» № 009-16507-220413 на умовах визначених у даній пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» уклав з банком договір на відкриття кредитної лінії на суму з лімітом 50000 грн. 07.05.2020 року між з ПАТ «Дельта-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 2242/К , у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за кредитним договором № 009-16507-220413 від 22.04.2013 року, що підтверджується матеріалами справи. З матеріалів позовної заяви вбачається, що на даний час в реєстрі ТОВ «Українське бюро кредитних історій» зафіксовано відомості про те, що з 07.06.2020 року у [PERSON] рахується заборгованість з несплати кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно\~ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав про те, що у нього відсутні будь-які правовідносини з АТ Дельта-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», жодних правочинів з даним товариством та банком він не укладав. Крім цього, позивач вказує, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.08.2021 року в справі № 554/5467/21 за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виконавчий напис, вчинений 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі №16868, про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 27089, 38 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, що на думку позивача свідчить про відсутність у нього будь-якої заборгованості. Проте, суд зауважує, що визнання рішенням суду виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню свідчить, зокрема про недотримання приватним нотаріусом чинних норм законодавства та Постанови КМУ № 1172 при вчиненні такого напису та не може свідчити про відсутність у позивача заборгованості по кредитному договору № 009-16507-220413 від 22.04.2013 року укладеному між [PERSON] та ПАТ «Дельта-Банк» право вимоги якого перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу про виконання зобов`язання в повному обсязі за кредитним договором № 009-16507-220413 від 22.04.2013 року та відсутності у нього заборгованості. При цьому, надану позивачем довідку АТ «Дельта Банк» від 28.05.2013 року про відсутність у [PERSON] кредитних зобов`язань суд не бере до уваги, оскільки дана довідка стосується, зокрема кредитного договору № 006-16506-110413 від 11.04.2013 року тоді, як спірні правовідносини позивача та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стосуються іншого кредитного договору, а саме № 009-16507-220413 від 22.04.2013 року. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій»\~метою цього\~Закону\~є врегулювання суспільних відносин, що виникають у сфері збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації про виконання особами грошових зобов`язань, функціонування інституцій, пов`язаних з обміном інформацією про грошові зобов`язання та забезпечення прав та інтересів суб`єктів кредитної історії. Відповідно до Бюро вилучає з кредитної історії: інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, договору або визнання їх недійсними;всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього;інформацію, яка передбачена пунктами 2-4 частини першої статті 7, у разі закінчення терміну зберігання інформації в кредитній історії. Бюро має право за участю користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та договором. Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину. Таким чином, ТОВ «УБКІ» є лише особою, яка збирає, зберігає та використовує інформацію, яка надається банками. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надали інформацію про те, що дані які були передані в ТОВ «УБКІ» є коректними, а кредит, який отримано позивачем є непогашеним. Позивачем зазначена обставина не спростована. Таки чином, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про вилучення відповідних відомостей про нього як позичальника, які стосуються кредитного договору № 009-16507-220413 від 22.04.2013 року, що укладено з ПАТ «Дельта-Банк» право вимоги якого перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Згідно з частинами першою та другою\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої\~статті 201 ЦК України\~особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене\~Конституцією\~та законами України. Стаття 1167 ЦК України\~передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтовуючи вимоги позову про солідарне стягнення з відповідачів в якості відшкодування моральної шкоди, позивач вказував, що внаслідок наявності інформації про прострочення кредиту у кредитній історії, він зазнав душевних страждань та був позбавлений можливості вести нормальний робочий ритм життя. Разом з тим, позивач не надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що в нього дійсно погіршився стан здоров`я та порушився звичний ритм життя та, що саме наявність відомостей про прострочену заборгованість у кредитній історії позивача стали підставою для таких факторів. Ураховуючи те, що позивач не надав докази на підтвердження протиправних дій відповідачів, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю відповідачів та спричиненою шкодою, тому підстави для задоволення позову про солідарне стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 30 000 грн. відсутні.

Outcome: dismissed