Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Авангард» про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивований тим, що 22.12.2020 року чоловік позивача [PERSON] уклав із ПАТ «Страхова компанія «Авангард» договір страхування, на підставі якого був виданий страховий поліс AVO №4006620, строк дії якого з 28.12.2020 року по 15.07.2021 року, програма страхування С, MV, кількість днів страхового захисту - 60, територія 1. Страхова сума складає 60 000 євро, франшиза - 0 євро. Згідно умов страхування подорожуючих за кордон територія 1 - це країни Шенгенської зони, зокрема Чехія. Покриття С - передбачає невідкладні медичні послуги, зокрема евакуація (репатріція) тіла застрахованої особи до країни постійного проживання. Також, умовами страхування страховим ризиком є розлад здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, що становить: загрозу для її життя та здоров`я, що потребує невідкладної медичної допомоги, смерть застрахованої особи у зв`язку з гострим захворюванням або нещасним випадком. 12.01.2021 року [PERSON] перетнув митний кордон України. 15.02.2021 року [PERSON] подорожував автобусом в якості пасажира і о 15 годині біля с.Подседіце, район Литомерице, Чехія, сталася ДТП за участю автобуса, внаслідок чого чоловік загинув. Після смерті чоловіка було здійснено репатріацію тіла до України, всі необхідні процедури з організації поховання - придбання труни, оформлення документів, транспортування тіла здійснювало поховальне бюро «Фунералія Олег Мілінскі». За надані послуги позивачем було сплачено 2 500 євро. У листі щодо уточнення рахунку-фактури FS 21/2/40 зазначено, що тіло переміщалось через пункт пропуску «Краковець-Корчова», сума перевезення по території Європи складає 1500 Євро, а по території України вартість перевезення 200 євро. Відповідно до умов договору до відшкодування підлягає наступні витрати - придбання труни, оформлення документів, транспортування тіла по території Європи до митного пункту пропуску Краковець, а всього 2300 гривень. 10.03.2021 року позивач звернулася у страхову компанію із заявою про виплату страхового відшкодування та надала відповідні документи, однак 24.03.2021 року їй було у цьому відмовлено. До початку судового засідання позивач [PERSON] подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог і просить суд стягнути із відповідача на її користь 23 136,38 гривень, оскільки іншу суму, а саме у розмірі 54 802,80 гривень їй відповідачем було вже відшкодовано під час розгляду справи у суді. Представник відповідача АТ «Страхова компанія «Авангард» - Тищенко А.В. подав до суду відзив на позовну заяву в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у ньому. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 14.02.2002 року, [PERSON] народилася [INFO] , 25.06.1983 року зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 7-10). 28.12.2020 року було укладено страховий поліс у страховій компанії «Авангард», застрахована особа [PERSON] , строком в період з 28.12.2020 року до 15.07.2021 року (а.с. 11-22). Із Рахунку-фактура вбачається, що померлий [PERSON] , [INFO] , проживав в [ADDRESS] . Перелік ритуальних послуг: труна - 500 євро, документи - 300 євро, транспорт - 1700 євро, разом 2500 євро (а.с. 24). Із довідки слідує, що [PERSON] 23.02.2021 року сплатила фірмі Funeralia Oleg Milinski кошти в сумі 2500 євро за перевезення померлого [PERSON] , міста Подседіце, Чехія до с.Барбово, Україна (а.с. 25, 26). Згідно Протоколу ДТП від 15.02.2021 року ДТП мала місце 15.02.2021 року о 15 год. 10 хв., місце - дорога 1 класу №15 на км 21,592 - у кадастрі населеного пункту Подседіце, пасажирський автомобіль - FORD TRANSIT T280, серед учасників ДТП зазначений пасажир [PERSON] - помер (а.с. 37-46). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2021 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 50). 10.03.2021 року [PERSON] надіслала до Страхової компанії «Авангард» заяву про виплату страхового відшкодування за репатріацію тіла у розмірі 2500 Євро (а.с. 51, 54). Листом за №436 від 14.06.2021 року АТ «Страхова компанія «Авангард» відмовило [PERSON] у страховій виплаті (а.с. 52, 53, 55, 56). Із заяви [PERSON] №87 від 27.09.2021 року слідує, що остання звернулася із листом до АТ «Страхова компанія «Авангард» про здійснення відшкодування по страховому випадку у розмірі 1800 євро. Із Розпорядження №100-00030 від 18.10.2021 року, Страхового акту №100-00030 та Платіжного доручення №1792 від 20.10.2021 року вбачається, що АТ «СК «Авангард» здійснив [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 54 802,80 гривень, що еквівалентно 1800 євро. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про страхування», ст. ст.979-991 ЦК України, та умовами договору страхування, що був укладений між сторонами. Так, згідно ст.6 ЗУ «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ч.1 ст.984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Відповідно до п.п. 1-3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до вимог ст.ст.980, 981 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Договір страхування укладається в письмовій формі . Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування (ст.18 Закону). Згідно ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно ст.991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Статтею 1229 ЦК України передбачено, що страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини. Як встановлено в ході розгляду справи і підтверджується матеріалами справи, зокрема із відзиву на позовну заяву із доданими до неї доказами вбачається, що позивач [PERSON] , 23.09.2021 року, тобто до відкриття провадження у справі, звернулася із заявою до АТ «СК «Авангард» про виплату їй відшкодування по страховому випадку у розмірі 1800 євро. Крім цього, у даній же заяві, позивач зазначив, що у разі виплати їй зазначеної суми, вона претензій до АТ «СК «Авангард» будь-якого характеру мати не буде. Із наданих доказів представником відповідача, зокрема Розпорядження, страхового акту та платіжного доручення вбачається, що відповідач АТ «СК «Авангард» заяву позивача задовольнив у повному обсязі та оплатив страхове відшкодування. Таким чином, із вищезазначеного слідує, що сторонами спір було врегульовано у досудовому порядку. Разом з тим, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить суд стягнути із відповідача 23 136,38 гривень страхового відшкодування, оскільки відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 54 802,80 гривень. Однак, до заяви про зменшення розміру позовних вимог не додав докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. У свою чергу частиною 5 цієї ж статті передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Крім цього, в матеріалах справи позивач та його представник не надав суду належних та допустимих доказів того, що позивач є правонаступником померлого [PERSON] , тобто особою, яка прийняла спадщину за померлим. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст.ст.76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та доводи відповідача, оцінивши належним чином зібрані по справі докази, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed