Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Своєчасно вона не звернулася до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки не знала, що у померлої залишилося майно, яке вона могла б успадкувати. Просить суд визначити їй додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Постернак Ю. О., в якому зазначає, що не має заперечень проти задоволення позову, справу просить розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа не направила в судове засідання свого представника, однак від в. о. завідувача Другої ніжинської державної нотаріальної контори Чернігівської області Кравченко А. надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Позовна заява надійшла до суду 12 листопада 2021 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 02 грудня 2021 року, після усунення позивачем недоліків, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 28 грудня 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначено на 23 лютого 2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У абз. 2, 3 п. 1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 6,25 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0121603, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою старости Великокошелівського старостинського округу Острянко Р. № 03-09/327 від 29.10.2021 року, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті за вищезазначеною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.7). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишила (а.с. 54-55). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги майна померлої [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] , які претендують на спадщину, судом не виявлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судова практика Європейського суду з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом першої черги, разом зі спадкодавцем не проживала, інші особи на майно померлої не претендують. Посилання позивача на ту обставину, що про існування об`єкту спадщини їй до цього часу було не відомо нічим не спростовані. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, правам, свободам чи інтересам інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. При наведених обставинах справи суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved