Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

16.11.2021 року позивачка звернулась до суду з позовними вимогами, якими просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в зв`язку з навчанням розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що на даний час вона навчається на 4 курсі спеціальності «Лікувальна справа» в Ізмаїльському медичному училищі на договірній фінансовій основі, навчання на денній формі позбавляє можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, тому вона потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, у нього відсутні інші аліментні зобов`язання. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені з наступних підстав. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з вимогами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач у справі доводиться батьком повнолітній [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №571 (а.с.6). На даний час [PERSON] , [INFO] , є студенткою денної форми навчання Ізмаїльського медичного училища, що підтверджується довідкою №398 від 12.10.2021 року (а.с.7). Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] навчається на денному відділенні, не має можливості працювати у зв`язку з відвідуванням занять, тобто потреба в матеріальній допомозі не викликає сумніву. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлені позовні вимоги можуть бути задоволені та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.11.2021 року - дати подачі позову, оскільки згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved