Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що йому стало відомо про те, що все рухоме та нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, знаходиться під арештом, у зв`язку з чим 27.01.2022р. він звернувся до Савранського ВДВС у Подільському районі Одеської області із заявою про зняття арешту з вказаного майна, але отримав відповідь про те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №296646492 від 27.01.2022р. в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» зазначено тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9709878 від 09.04.2010, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, Б/Н, 02.102009, відділ державної виконавчої служби Савранського районного управління юстиції Одеської області, державний виконавець Кравець О.В., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, що належить [PERSON] . У вказаній відповіді зазначено, що з`ясувати по якому виконавчому провадженню винесена вищезазначена постанова неможливо у зв`язку з тим, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало декілька виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] , по яких було накладено арешти на все належне йому рухоме і нерухоме майно, а саме: ВП №15186898, ВП №15187581, ВП №15190519, ВП №15321665, ВП №15322298, ВП №15189608. Вказані виконавчі провадження були знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, виконавчі документи до виконання повторно не пред`являлися. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд зняти арешт, накладений ВДВС Савранського РУЮ Одеської області постановою про відкриття виконавчого провадження Б/Н 02.102009, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, що йому належить, та скасувати обтяження за №9709878. 11.03.2022р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що у Савранському ВДВС у Подільському районі Одеської області відсутні відкриті виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] , а також просив розглянути справу без участі свого представника за наявними матеріалами (а.с.18-20). Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.21). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У ст.41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частинами 1 і 2 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Суд встановив, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві, підтверджуються самим відповідачем та ним не оспорюються. Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з усього майна боржника може бути знятий за рішенням суду. На час звернення з позовом до суду за наявності арешту, накладеного на майно, позивач був позбавлений можливості в повному обсязі реалізовувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Оскільки іншого способу захисту та реалізації своїх прав, ніж зняття арешту з майна у позивача немає, обраний ним спосіб захисту суд вважає правильним та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб і не суперечить закону, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved