Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

В січні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 13 лютого 2021 року в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №41. В шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. З грудня 2021 року сторони разом не проживають. Вона з сином проживають по [ADDRESS] , а чоловік проживає в с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області. Між ними часто виникали сварки, скандали. Причиною розірвання шлюбу вказує фізичне насильство з боку чоловіка. Просить розірвати шлюб з [PERSON] , дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, розірвати шлюб, дитину залишити проживати з матір`ю, після розірвання шлюбі позивачці залишити дошлюбне прізвище - [PERSON] . Позивачка [PERSON] зазначила, що звернулася з позовом до того, як дитині [PERSON] виповнилося один рік, оскільки відносно [PERSON] порушено справу кримінального провадження та складено три протоколи про адміністративне правопорушення за вчинення насильства в сім`ї і це надає їй право звернутись з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій вказує, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку повернув кошти, сплачені в якості судового збору, тому просить суд не вирішувати та не стягувати судовий збір з [PERSON] . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу. Його поведінка по відношенню до позивачки [PERSON] зумовлена тим, що остання не здійснює належний догляд за дитиною, що викликає його негативну реакцію. Вислухавши сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 лютого 2021 року, який зареєстрували в Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що свідчить свідоцтво про шлюб,актовий запис №41. В шлюбі є дитина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Дитина проживає з матір`ю по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області за 3-№37 від 16.02.2022. За час спільного подружнього життя належної сім`ї не склалося, сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Суд не стягує судові витрати з відповідача в користь позивачки, оскільки [PERSON] відшкодував їх в добровільному порядку.

Outcome: approved