Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

10 січня 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії - Головне управління по м. Києві та Київській області АТ «Ощадбанк» Крючкова Сергія Сергійовича звернулося до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» суму кредитної заборгованості в розмірі 37621 грн. 73 коп. та судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп. Посилається на те, що 04.02.2021 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №60_0179. Так згідно кредитного договору, кредит надавався в загальному розмірі 33000,00 гривень, на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03 лютого 2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. За користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати банку (проценти) в розмірі 56% річних. Відповідно до кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок позичальника. Банком відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Позичальник зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 550 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на задишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 10 числа місяця наступного за звітним, починаючи з березня 2021 року. Свої зобов`язання банком було виконано в повному обсязі, однак позичальник порушує в частині сплати кредиту та процентів. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року судом було вирішено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони було викликано на 09 березня 2022 року в судове засідання. Запропоновано учасникам справи подати до суду додаткові пояснення та докази по суті справи. Сторони до суду не з`явились. Заяв та клопотань не надходило. З`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. Згідно п.п.2.1 договору №60_0179 від 04.02.2021, банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та обов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.п.2.2. договору №60_0179 кредит надається в загальному розмірі 33000,00 гривень на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 03 лютого 2026 року. Згідно п.п.2.4.1 договору №60_0179 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно п.п.2.4.2 №60_0179 проценти нараховуються щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором. Відповідач порушив виконання зобов`язання, в результаті чого станом на 27.07.2021 розмір заборгованості відповідача перед банком становить: загальна сума простроченого кредиту (основного боргу) - 31362,73 гривень; загальна сума прострочених нарахованих відсотків - 6110,65 гривень; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 0,00 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 0,00 гривень; сума сплаченої комісії - 0,00 гривень; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 40,98 гривень; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 29.17 гривень; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 19,40 гривень; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 58,80 гривень. Вказані обставини, позивач підтверджує розрахунком заборгованості по кожному платежу (а.с.5-6,13-16) Оцінивши подані позивачем докази, судом з`ясовано, що всі вони є належними, допустимими та достатніми доказами, які в своїй сукупності, дають змогу встановити дійсні обставини справи, та ухвалити законне та обґрунтоване по справі. Судом встановлено, що спір виник з кредитних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. За правилом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача, не розцінюється судом, як визнання позовних вимог та/або обставин, якими вони обґрунтовуються, з огляду на те, що подання заперечень на позов це право, а не обов`язок відповідача і це право не може бути обмежене будь-яким способом, в тому числі і шляхом застосування норм Цивільного процесуального кодексу України щодо звільнення позивача від доказування або ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до положень частини першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошовікошти (кредит) позичальникові у розміріта на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Частина 1 ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України визначає невідворотність відповідальності за порушення грошового зобов`язання та закріплює обов`язок боржника, у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аргументи позивача з посиланням на докази стосовно неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором № 60_0179 від 04.02.2021 про споживчий кредит, кредитна заява 2498925248 від 03.02.2021 є переконливими та підтверджуються доказами. При цьому, суд вважає доведеною суму кредитної заборгованості відповідача (позичальником) перед позивачем (кредитором) у розмірі 37621,73 гривень, яка складається з наступного: загальна сума простроченого кредиту (основного боргу) - 31362,73 гривень, загальна сума прострочених нарахованих відсотків - 6110,65 гривень, загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 40,98 гривень, загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 29.17 гривень, загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу - 19,40 гривень, загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 58,80 гривень. Суд також погоджується з позицією позивача стосовно застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання та на цій підставі нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму неповернутого кредиту та прострочених процентів за користування ним. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., сплачений позивачем згідно меморіального ордеру №7666471811 на суму 2270,00 грн. є мінімальним розміром у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved