Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 24.12.2021 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на її утримання як доньки на період навчання чи досягнення двадцяти трьох років у розмірі ј частини всіх його доходів. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона народилася [INFO] і відповідно до свідоцтва про її народження батьком зазначений відповідач [PERSON] 13.04.2021 вона уклала шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] » і від шлюбу народилася дитина. Чоловік позивачки тимчасово не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Сама позивачка навчається з вересня 2019 року у ДНЗ «Звенигородський ЦППРК» на денній формі навчання, термін навчання до 12.02.2023р. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Мати надає посильну допомогу, проте вказаних коштів не вистачає, доходи у позивача відсутні, а відповідач добровільної допомоги не надає. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.01.2022 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, яку він отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікування оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи та про визначений строк для надання відзиву на позов. Разом з тим, відповідач відзиву на позов не подав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження безз повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження виданого Козацькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області серія [NUMBER] від 18.12.2003 року, батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 18.12.2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 13. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 13.04.2021р, після державної реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище « [PERSON] ».(а.с.9) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] у позивачки народилася дитина [PERSON] і остання вказана її матір`ю.(а.с.10) Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] останньому розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.10) Згідно довідки №933 від 21.12.2020 виданої ДНЗ «Звенигородський ЦППРК» вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у вказаному навчальному закладі з 02.09.2019р. по 12.02.2023 на денній формі навчання (а.с.11) Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що позивачка потребує матеріальної, продовжує навчання, а відповідач відзиву на позов не подав, не надав жодних доказів щодо неможливості здійснювати витрати на утримання дитини внаслідок скрутного матеріального становища або стану здоров`я, наявності інших утриманців, тощо. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини яка навчається. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно. Позивачка у свою чергу надала належні докази щодо відсутності у неї доходів, продовження навчання та потребування матеріальної допомоги. Також суд враховує, що позивачка навчається на денній формі навчання, що підтверджується відповідною довідкою, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та отримувати заробіток. Відтак доходу позивачка не має. Крім того остання має на утриманні малолітню дитину, а доходи чоловіка складаються з допомоги по безробіттю. При визначенні розміру аліментів суд вважає, що він має бути виправданий дійсними потребами з урахуванням матеріального становища сторін виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При цьому суд враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Враховуючи всі обставини справи та надані сторонами докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі ј частини усіх видів доходу відповідача , які підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду - 24.12.2021 року і до закінчення навчання - 12.02.2023. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 908,00 грн. На підставі викладеного та ст. 198-199 СК України,

Outcome: approved