Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди та 3121 грн. 79 коп. матеріальної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2019 з вини [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивач отримала тілесні ушкодження і змушена була пройти обстеження та лікування. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області Опоці М.М. відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної та моральної школи в сумі 62277 грн. 85 коп. з тих підстав, що такі вимоги є передчасними, оскільки цивільно-правова відповідальність останнього на час настання страхового випадку була застрахована, тому обов`язок відшкодувати шкоду покладається на страховика. В подальшому [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та отримала страхову виплату в розмірі 5257 грн. 98 коп., незважаючи на те, що сума страхового відшкодування в розмірі 12277 грн. 85 коп. не перевищує ліміту відповідальності страховика. Крім цього, після виписки з лікарні позивач більше 3-х місяців потребувала реабілітаційних заходів та не могла в повному обсязі вести звичний спосіб життя, досі відчуває страх пересування в автомобілях. Також позивач витратила багато коштів на лікування та придбання ліків, про що свідчать товарні та фіскальні чеки на загальну суму 6175 грн. 78 коп., однак відповідач виплатив лише частину суми, посилаючи на те, що чеки на суму 3121 грн. 79 коп. не підлягають відшкодуванню, оскільки придбані медичні препарати, товари та послуги не пов`язані з лікуванням основного діагнозу, з чим позивач не погоджується, так як отримані внаслідок ДТП травми вплинули на її загальний стан. Таким чином, беручи до уваги усі вказані події та негативні явища в сукупності, позивач оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 3121 грн. 79 коп., яку не було компенсовано відповідачем, у зв`язку з чим просить стягнути таку в судовому порядку. Ухвалою від 24.01.2022 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 23.02.2022, у якому було оголошено перерву до 05.04.2022. 28.03.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки відповідачем з урахуванням вимог ст.24, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виконано свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди. Так, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди - 31.01.2019 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.03.2018 №АК/9966570. У відповідності до вимог ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу на відшкодування моральної шкоди виплачено 708 грн., що становить 5% від 14160 грн. 05 коп. Так, у відповідності до вимог п.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 24.04.2019 на підставі заяви та страхового акта №ОЦВЗ-19-13-4435/1 відповідачем було здійснено виплату потерпілій страхового відшкодування у розмірі 5257 грн. 98 коп. (4173 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на день випадку)/30 (кількість днів місяця)*36 (кількість днів лікування) + 5% (моральна шкода)), а 24.01.2022 на підставі страхового акта №ОЦВЗ-19-13-4435/2 проведено доплату страхового відшкодування у розмірі 9610 грн. 07 коп. (1501 грн. 92 коп. + 4173 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на день випадку)/30 (кількість днів місяця)*55 (кількість днів лікування) + 5% (моральна шкода)). В судовому засіданні позивач та її представник пояснили, що на даний час відповідачем дійсно повністю відшкодовано шкоду, завдану здоров`ю позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, завдану [PERSON] позивачу моральну шкоду вони оцінюють у 50000 грн. враховуючи його неадекватну поведінку, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а тому вважають, що у відповідності до вимог ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода підлягає саме у такому розмірі, а тому беручи до уваги те, що до відповідача у зв`язку з укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів перейшов обов`язок відшкодувати шкоду, завдану страхувальником, просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Сторонами визнано, що 31.01.2019 з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на час настання страхового випадку була застрахована відповідачем, відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позив отримала тілесні ушкодження. Згідно зі ст.23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. В судовому засіданні встановлено, що 24.04.2019 на підставі заяви та страхового акта №ОЦВЗ-19-13-4435/1 відповідачем було здійснено виплату потерпілій страхового відшкодування у розмірі 5257 грн. 98 коп. (4173 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на день випадку)/30 (кількість днів місяця)*36 (кількість днів лікування) + 5% (моральна шкода)), а 24.01.2022 на підставі страхового акта №ОЦВЗ-19-13-4435/2 проведено доплату страхового відшкодування у розмірі 9610 грн. 07 коп. (1501 грн. 92 коп. + 4173 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на день випадку)/30 (кількість днів місяця)*55 (кількість днів лікування) + 5% (моральна шкода)). Таким чином відповідачем на відшкодування моральної шкоди виплачено позивачу 708 грн., що становить 5% від 14160 грн. 05 коп. - матеріальної шкоди, завданої здоров`ю позивача. Незважаючи на те, що позивач не скористалась своїм правом зменшити позовні вимоги чи відмовитись від таких в частині стягнення з відповідача 3121 грн. 79 коп. матеріальної шкоди, під час розгляду справи позивач визнала, що така відшкодована їй відповідачем у повному обсязі. З урахуванням наведеного, оскільки судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди - 31.01.2019 була застрахована відповідачем за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.03.2018 №АК/9966570, останнім виплачено позивачу страхове відшкодування на відшкодування матеріальної шкоди, завданої здоров`ю позивача, суд приходить до висновку, що підстав для повторного стягнення такої немає, а тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 50000 грн. моральної шкоди, то відповідно до ст.26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. В судовому засіданні встановлено, що повна сума страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача склала 14160 грн. 05 коп. та у відповідності до вимог ст.26-1 Закону відповідач відшкодував [PERSON] також моральну шкоду у розмірі 5 відсотків від вказаної страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що в сумі склало 708 грн., чим у відповідності до вимог ст.22 Закону у повному обсязі виконав свій обов`язок з відшкодування у встановленому цим Законом порядку шкоди, заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 50000 грн. моральної шкоди також слід відмовити. При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON] та враховуючи його неадекватну поведінку, глибину фізичних та душевних страждань позивача, їй завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює у 50000 грн., а у зв`язку з укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язок відшкодувати шкоду, завдану страхувальником, перейшов до відповідача, оскільки як зазначалося вище страхове відшкодування моральної шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону. В той же час як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача і її представника, наданих в судовому засіданні, моральна шкода, яку позивач оцінює у 50000 грн., не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (згідно з статтею 23 Закону) та не належить до шкоди, заподіяної майну (згідно з статтею 28 Закону), а тому відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в її моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини страхувальника ДТП, має бути співмірно компенсована саме останнім, а не страховою компанією. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, який відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинен враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Outcome: dismissed