Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-08 00:00:00

адвокат Муругов В.О. звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивує тим, що 15 лютого 2003 року у виконавчому комітеті Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 05, позивач уклала шлюб з відповідачем, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час причиною звернення з даною позовною заявою слугувало те, що спільне життя сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відповідач зловживає спиртними напоями, що у свою чергу призводило до частих непорозумінь та сварок. В результаті наша сім`я почала поступово руйнуватися, вона втратила до чоловіка почуття поваги, довіри та любові, вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. За таких обставин вважає примирення неможливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх спільної дитини, а відтак просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представник подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 15 лютого 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 05, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 12 грудня 2017 року (а. с. 8). Також встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 08 листопада 2018 року (а. с. 9). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільної дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі, визначеному чинним законодавством станом на момент звернення до суду, у сумі 908 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved