Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

02 липня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АIА ФІНАНС ГРУП" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №31014 від 18.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про звернення стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АIА ФІНАНС ГРУП», заборгованості в розмірі 29900,00 грн. Мотивуючи позовні вимоги, тим що в червні 2021 року він отримав за місцем свого проживання постанову про відкриття виконавчого провадження ВП65786655 від 11 червня 2021 року. Йому стало відомо, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис №31014 про звернення стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АIА ФІНАНС ГРУП», заборгованості в розмірі 29900,00 грн. за кредитним договором №1693748 від 08 квітня 2018 року. В електронному чи письмовому виді з відповідачем він не укладав кредитних чи фінансових договорів. Він заперечує наявність цього боргу.. Про видачу спірного виконавчого напису йому взагалі нічого невідомо, він його не отримував, а дізнався про порушення своїх прав, коли отримав постанови державного виконавця разом з виконавчим написом. Позивач вважає видання вищевказаного виконавчого напису неправомірним та таким, що порушує його права, виходячи із наступного. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Позивач стверджує, що не отримував письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, нотаріусом не було перевірено отримання позивачем такої вимоги, що унеможливило подання нотаріусу обгрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Позивач стверджує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: - без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу; - позивачем не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом; - нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитного договору, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Ухвалою судді від 05.07.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталію Володимирівну. Зобов`язано приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну надати на адресу суду належно посвідчену копію виконавчого напису від 18.03.2021 №31014 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "АIА ФІНАНС ГРУП" та документи на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Відповідачу роз`яснено право протягом п`яти днів з дня вручення зазначеної ухвали подати заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та право протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України і протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, подати свої заперечення, які повинні відповідати частинами третьої - п`ятої статті 178 ЦПК та право відповідача відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України подати зустрічний позов у строк для подання відзиву. Роз`яснено третій особі право протягом 5 днів з дня отримання позову, відзиву на позовну заяву подати свої пояснення щодо позову, відзиву, які мають відповідати вимогам частини третьої-п`ятої статті 178 ЦПК України. Ухвалою судді від 05 липня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №31014 від 18 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АIА ФІНАНС ГРУП" заборгованості в розмірі 29900,00 грн., за виконавчим провадженням №65786655, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни. Ухвалою суду від 28 січня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталію Володимирівну зобов`язано надати на адресу суду належно посвідчену копію виконавчого напису №31014 від 18.03.2021 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, та інші документи на підставі яких вчинявся виконавчий напис та відкрито виконавче провадження №65786655. 26 липня 2021 року відповідачем направлений відзив, в якому представник вказує, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса було вчинено у зв`язку із невиконанням позивачем умов, укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 1693748 про надання кредиту від 08.04.2018 р. Даний договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом Відповідача 20.03.2018 р. яку акцептовано позивачем 08.04.2018, шляхом підписання електронним підписом позивача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205, ст. 638, ст. 639 Цивільного Кодексу України) Заявки на отримання кредиту позивача № 1693748 від 08.04.2018 р. на обраних Позивачем умовах. Після укладення договору повідомлення про його укладення було направлено на електронну пошту позивача, зазначену ним в особистому кабінеті на сайті сredit365.ua - [INFO] . Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: Коли клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора SMS-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Приналежність Позивачу, зазначених в Договорі мобільного телефона та e-mail адреси підтверджується Кредитним звітом в УБКІ, згідно якого позивач верифікований через вказані адреси. Умови Договору містяться в Розділі ІІІ Оферти. Згідно п.п. 1.1, 2.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: сума кредиту 2200 грн, граничний строк повернення кредиту і плати за користування кредитом 22 дні, плата за користування кредитом 569 грн Згідно п. 2.5 Договору датою надання Кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Позичальника. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в день надання Кредиту. Грошові кошти у розмірі 2200,00 грн перераховані на картковий рахунок Позивача відкритий в АТ "Укрсиббанк" 08.04.2018. Згідно п. 2.9 Договору позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, визначені згідно п. 2.8 Договору, в останній день строку користування Кредитом. Першочерговий термін для повернення позивачем кредиту та нарахованих процентів за Договором - до 30.04.2018. Однак позивачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. З урахуванням наведеного, станом на дату звернення відповідача до Приватного нотаріуса (18.03.2021 ) із заявою на вчинення виконавчого напису, прострочення позивача з повернення кредиту становило 1053 дні, що є меншим за встановлений підзаконними актами трирічний період. Що стосується заявленого розміру заборгованості, то, з метою підтвердження відповідності заявленої суми до стягнення, відповідач окрім засвідченої відповідачем виписки з особового рахунка за Договором (із зазначенням суми заборгованості та строком її погашення), надав довідку-розрахунок про наявність непогашеної заборгованості станом на 03.03.2021, яка свідчить не лише про належність сум, зазначених у виписці, а й про фактичне заявлення відповідачем до стягнення меншої суми до стягнення, аніж є по факту. Просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність (а.с. 3 зворот). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у поданому відзиві просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 32-35). Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщались завчасно та в установленому законом порядку. Третіми особами до суду заперечення, письмові пояснення по справі щодо позову не надано (а.с. 120,122). Від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною витребувані судом докази не надійшли. Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна направила на адресу суду копію виконавчого напису №31014 від 18.03.2021 (а.с.118). З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис №31014 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АIА ФІНАНС ГРУП», заборгованості в розмірі 29900,00 грн. за кредитним договором №1693748 від 08.04.2018 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АIА ФІНАНС ГРУП» та [PERSON] (а.с. 118). Стягнення заборгованості відповідно до змісту виконавчого напису відбувається за період з 30 квітня 2018 року по 03 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 29900,00 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 2200,00 грн.; - прострочена заборгованість за комісією становить - 0,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 27700,00 грн; - строкова заборгованість за сумою кредиту становить - 0,00 грн.; - строкова заборгованість за комісією становить - 0,00 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 0,00 грн.; - строкова заборгованість за штрафами і пенями становить - 0,00 грн. За вчинення вищевказаного виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача за домовленістю сторін. 11 червня 2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною відкрито виконавче провадження №65786655 на підставі вищевказаного виконавчого напису №31014 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АIА ФІНАНС ГРУП» заборгованості в розмірі 29900,00 грн. (а. с. 6). Кредитного договору №1693748 від 08.04.2018 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АIА ФІНАНС ГРУП» та [PERSON] сторонами не надано. Позивач в позовній заяві стверджує, що про існування заборгованості в розмірі 29900,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АIА ФІНАНС ГРУП» за кредитним договором №1693748 від 08 квітня 2018 року та про існування відкритого виконавчого провадження не знав до червня 2021 року, до отримання ним за місцем свого проживання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП65786655 від 11 червня 2021 року. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Отже, починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "АIА ФІНАНС ГРУП", надана приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіній Я.В. заборгованість в сумі 29900,00 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми. Нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. на запит суду належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис №31014 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АIА ФІНАНС ГРУП" заборгованості в розмірі 29900,00 грн., а з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "АIА ФІНАНС ГРУП" зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та як встановлено судом заборгованість не є безспірною. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. №31014 від 18.03.2021 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості, а також не перевірені обставини, що між сторонами дійсно існували будь-які договірні зобов`язання. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню.Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи відповідача викладені у візиві, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00грн. В зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок. На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 18, 262 ЦК України, ст. 15, 16, 18, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved