Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27.10.2021 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлена вимога мотивована тим, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 90877 про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінансова компанія «Еліт Фінанс" 11 991,78 грн боргу. Про даний виконавчий напис їй стало відомо з автоматизованої системи виконавчих проваджень. Звернувшись до приватного виконавця Плесюка О.С. позивач дізналась, що 23.10.2021 відносно неї було відкрито виконавче провадження № 67249915 про стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів в розмірі 11 991,78 грн. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис, вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. Вказана у виконавчому написі № 90877 від 04.06.2021 заборгованість не є безспірною і ніяк не може вважатись обґрунтованою. Вона дійсно брала кредит в ПАТ «Платинум Банк», кредит нею погашено повністю у 2012 - 2015 роках. Від банку та всіх його правонаступників на її адресу з 2015 року не надходило жодних листів, вимог претензій про погашення заборгованості. Позивач не мала заборгованості перед ПАТ «Платинум Банк», а відповідно і в подальшому перед його правонаступниками по кредитному договору за страхування життя № 1805/2411CLBPS від 10.10.2012, у відповідача, як у правонаступника не має жодних правових підстав по стягненню кредитних коштів, відсотків, комісій, штрафів та пені з позивача. Вважає виконавчий напис безпідставним та незаконним. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 90877 про стягнення з неї на користь ТОВ "Фінансова компанія «Еліт Фінанс" 11 991,78 грн боргу. Ухвалою суду від 27.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.03.2022 вирішено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У судове засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені у встановленому законом порядку. Просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю. Просять застосувати строки позовної давності. У судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення засідання на адресу суду не надходило. У судове засідання третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення засідання на адресу суду не надходило. У судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 90877 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021, якому, в свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 20140730-Г від 30.07.2014 відступило право вимоги за кредитним договором № 1805/2411CLBPS від 10.10.2012, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (а.с. 13). Згідно даного виконавчого напису задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та стягнено з [PERSON] за період з 25.05.2021 по 03.06.2021, суму у розмірі: 5 878,91 грн - заборгованість за тілом кредиту, 698,79 грн - заборгованість за відсотками та комісією, 5 364,08 грн - заборгованість за пенею, 50,00 грн - плату за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11 991,78 грн (а.с. 13). 10.10.2012 між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника (пошта) № 1805/2411CLBPS, умови якого сторони узгодили, що засвідчили своїми підписами (далі - договір № 1805/2411CLBPS) (а.с. 14 - 15). Відповідно до п.1.1. договору № 1805/2411CLBPS банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановленому даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі (а.с. 14 - 15). Згідно з п.1.2. договору № 1805/2411CLBPS за даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту - 8 885,40 грн, строк кредитування - 36 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом 12,0000% річних, комісія за надання кредиту - 0,00 грн, комісія за обслуговування кредиту - 213,00 грн, цільове призначення - поточні потреби, дата повернення кредиту - 20.10.2015. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Банк формує графік платежів (додаток № 1) із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, вартості всіх супутніх послуг та ін. (а.с. 14 - 15). Відповідно до п. 4.3 договору № 1805/2411CLBPS у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення (а.с. 14 - 15). Банком сформовано графік платежів із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту, вартості всіх супутніх послуг та інше, що підтверджується додатком № 1 Графік платежів до кредитного договору зі страхування життя позичальника (пошта) № 1805/2411CLBPS від 10.10.2012 (а.с. 16). Згідно з п.1.3. договору № 1805/2411CLBPS для видачі та зарахування для погашення кредиту банк відкриває позичальнику рахунок № [NUMBER] . Таким чином, аналізуючи договір на підставі якого вчинений виконавчий напис нотаріусом, судом встановлено, що клієнту [PERSON] відкрито рахунок у ПАТ «Платинум Банк» та надано кредит в сумі 8 888,40 грн зі строком кредитування 36 платіжних періодів, зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 12,000% та датою повернення кредиту - 20.10.2015. У даному договорі зазначено, що розмір комісії за надання кредиту становить 0,00 грн та комісія за надання кредиту становить 213,00 грн. Із матеріалів справи неможливо встановити заборгованість за якою комісією стягнено із позивача згідно виконавчого напису, що у подальшому унеможливлює перевірку законності нарахування даної комісії. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 зазначається, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, правовою підставою вчинення виконавчих написів нотаріуса на підставі поданих стягувачем документів є безспірність розміру заборгованості. Проте, з доказів наданих учасниками справи та наявних у матеріалів справи не вбачається, що виконавчий напис вчинений на підставі безспірної заборгованості, так як в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки, на підставі яких нарахована така заборгованість. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем зазначений у написі є безспірним. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] повідомлялась належним чином про неодноразову заміну кредиторів у зобов`язанні. Згідно з оспорюваним виконавчим написом приватний нотаріус при вчиненні даного напису посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, в редакції постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 для одержання виконавчого напису, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, 10.12.2014 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Згідно вказаного Переліку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662) для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11. 2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11. 2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено 04.06.2021, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису № 90877 від 04.06.2021 була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 зазначається, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Таким чином, правовою підставою вчинення виконавчих написів нотаріуса на підставі поданих стягувачем документів є безспірність розміру заборгованості. Із змісту позову вбачається, що позивач взагалі не визнає кредитну заборгованість та стверджує про відсутність заборгованості за кредитним договором № 1805/2411CLBPS від 10.10.2012, відповідач також не надав копій письмових доказів щодо існування договірних відносин та їх умов. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивачка мала заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи була вона безспірна, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачкою повідомлення - вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису та відсутні докази, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, що є однією із обов`язкових умов для вчинення виконавчого напису. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги стягувача. Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем зазначений у написі є безспірним. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] повідомлялась належним чином про неодноразову заміну кредиторів у зобов`язанні. Відповідно до п. 3.1, 3.4. глави 16 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Так, позивачу кредит надавався із кінцевим терміном погашення 10.10.2015, а виконавчий напис вчинено 04.06.2021, тобто із дня виникнення права вимоги минуло більше 3 років, що також є підставою для задоволення позову. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, докази того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ним було надано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. розрахунок заборгованості, як і інші документи, які б містили дані про час виникнення заборгованості, період її нарахування, динаміку руху коштів за договором, відсутні відомості про те, що перед зверненням до приватного нотаріуса за вчиненням оскаржуваного виконавчого напису ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» направляв [PERSON] вимогу про усунення порушення зобов`язання,з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а тому суд вважає, що виконавчий напис від 04.06.2021 № 90877 підлягає визнанню таким, що не підлягає до виконання, а позов підлягає до задоволення. Ухвалою суду від 27.10.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67249915 від 23.10.2021, що здійснюється на підставі виконавчого напису № 90877, вчиненого 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки, позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.10.2021 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. При вирішенні питання про стягнення судового збору суд зазначає наступне. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 908,00 грн та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved