Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01.08.2019 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому і Чечельницькому районах ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис №35, судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача, залишити їй прізвище [PERSON] . В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 01 серпня 2019 року сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому і Чечельницькому районах ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис №35. За час спільного проживання народилася дитина [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Сторони проживали у шлюбі з 2019 року, проте взаємини погіршилися, стали фактично чужими один одному, мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї, не зійшлися характерами та є психологічно несумісними. Спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам дитини. Ухвалою судді від 23 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась та 17 березня 2022 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та 17 березня 2022 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2019, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах ГТУЮ у Вінницькій області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 серпня 2019 року, про що складено відповідний актовий запис №35. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2019 (а.с.10). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Позивач також просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням вимог ст. 113 СК України, позивачу після розірвання шлюбу слід залишити прізвище [PERSON] . Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до квитанції№0.0.2456512494.1 від 14.02.2022 позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 992,40 грн. (а.с. 1). З огляду на викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved