Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] просить розірвати шлюб укладений24.04.1999 між нею та [PERSON] , від якого у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що в останній час спільного проживання між ними постійно вникають сварки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, що виникають в сім`ї, не хоче підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище [PERSON] . В судовому засіданні 12.01.2022 позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. В судове засідання 29.03.2022 позивач не з`явилась, 25.03.2022 подала письмову заяву, в якій пояснила, що позов підтримує, просить шлюб розірвати, строк для примирення не надавати, розгляд справи проводити за її відсутності. За таких обставин, неявка позивача не є перешкодою для проведення розгляду справи. позиція відповідача Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву. В судовому засіданні 12.01.2022 позов не визнав, просив надати строк для примирення. В судовому засіданні 29.03.2022 відповідач позов не визнав, пояснив, що не згідний з підставами, які позивач вказала в позовній заяві щодо розірвання шлюбу, погодився щодо наявності проблем в подружніх стосунках. Зазначив, що під час наданого строку для примирення він намагався владнати відносини, однак вважає, що в успіху в цьому не досяг. Просив відмовити в задоволенні позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою від 12.01.2022 виділено в окреме провадження позовну вимогу про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.10). Ухвалою від 12.01.2022 сторонам надано строк для примирення, провадження в справі зупинено. Ухвалою від 14.03.2022 розгляд справи поновлено. 25.03.2022 від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності та підтриманням позовних вимог з проханням строк для примирення не надавати. Розгляд справи по суті проведено 29.03.2022. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] та [PERSON] одружились 24.04.1999, зареєструвавши шлюб у Тирлівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 2. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження від 24.04.1999 серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.12.2008 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Позивачка [PERSON] разом із дитиною [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Гайворонської міської ради Гайворонського району Кіровоградської області № 3490 від 03.12.2021 (а.с.9). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з тим, що позивач вимагає розірвати укладений між сторонами шлюб. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сторонам надавався строк для примирення, однак позитивних результатів такий не приніс, що вбачається з заяви позивачки, яка настоює на розірванні шлюбу та поясненнях відповідача в судовому засіданні. Суд вважає, що в даному випадку примирення між сторонами є неможливим, оскільки чергове надання сторонам строку на примирення, на думку суду, - є безперспективним, та таким, який тільки посилить негативне відношення сторін один до одного, та надання такого терміну на примирення буде шкодити інтересам позивача. Відповідно, як вбачається з обставин, встановлених судом в судовому засіданні, відсутня згода на продовження існування даного шлюбу позивачки [PERSON] - в зв`язку з тим, що в сторін різне ставлення до подружніх обов`язків, різні характери та різні погляди на життя, Згідно п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення. Згідно ст. 24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а отже відсутня її згода на продовження шлюбу. При цьому суд звертає увагу, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає положенню ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Аасамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно якої чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам дружини. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в абз. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає. Відповідно до ч. 2 ст. 104Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Отже, шлюб може бути припинено шляхом його розірвання за життя подружжя внаслідок волевиявлення обох або одного з них у суді або в органах РАЦСу. Відповідно, згідно з законом розірвання шлюбу має місце у випадках, коли подружжя або один із них вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і бажають його розірвати. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного або обох подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя, відповідно, припинення шлюбу внаслідок його розірвання має суб`єктивну підставу, яку судом слід ретельно дослідити в судовому засіданні, з метою недопущення безпідставного розірвання шлюбу, застосування можливих засобів для збереження сім`ї, як основи суспільства. Розірвання шлюбу потрібна воля подружжя або одного із них, спрямована на юридичне закріплення відсутності шлюбу між сторонами. Суд наголошує, що в даному випадку має місце пряма, визначена воля позивачки на розірвання шлюбу, яка має вираз у позовній заяві, у позиції позивача в судовому засіданні та в письмовій заяві поданій після закінчення строку наданого судом для примирення сторонам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Слід зазначити, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя у будь який час, окрім того, одностороннє подання позовної заяви про розірвання шлюбу виникає у випадках, коли один із подружжя ініціює розірвання шлюбу, а другий вважає за можливе збереження сімейних стосунків або просто ухиляється від подачі спільної заяви до суду або від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При застосуванні положень ст. 112 СК України суд змушений надавати приорітет інтересам другого з подружжя, який наполягає на розірванні шлюбу на шкоду інтересам другого з подружжя. Так, судом встановлено, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача. Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Що стосується прізвища, яке буде мати позивач після розірвання шлюбу, то суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання позивача щодо надалі їй іменуватися цим прізвищем при цьому суд зазначає, що в даному випадку вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише позивача, як це передбачено нормою сімейного права, зокрема, - положенням ст. 113 СК України. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом розірвання шлюбу сплачено 908 грн судового збору, що підтверджується квитанцією (а. с. 3). Оскілкьи позов задоволено повністю, на підставі наведених вище положень ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 908 грн сплаченого судового збору. На підставі статей 56, 104, 105, 110, 112, 181-183 СК України та

Outcome: approved