Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивач в листопаді 2021 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, 25 вересня 2020 року за реєстровим №16928, про стягнення з [PERSON] за період з 11.06.2018 року по 25.09.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості у розмірі 25050,00 грн. та стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві зазначила, що позивач є пенсіонером і у серпні 2021 року з пенсії позивача почало проводитися стягнення старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Єлісєєвою Р.С. У жовтні 2021 року позивача було ознайомлено із постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2021 року, та про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно з постановою від 18.08.2021 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Єлісєєвою Р.С. на підставі виконавчого напису №16298 виданого 25.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника про стягнення коштів у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 25050,00 грн. з позивача на користь відповідача. Відповідно до виконавчого напису №16928 від 25.09.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбімаркет», відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги 04.08.2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» на підставі договору про відступлення прав вимоги №000116-а від 12.06.2018 року, відступлене право вимоги за Кредитним договором №008-160846/13-00938-вкл-к від 27.12.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] - стягнуто з позивача на користь відповідача у справі заборгованість за період з 11.06.2018 року по 25.09.2020 року включно, суму в розмірі: 25000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25050,00 грн. Вважає, що виконавчий напис №16928 від 25.09.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Перелік же документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, які зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Порядок не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року « Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. На сьогодні редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вказала, що станом на 25 вересня 2020 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало можливість вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, оскільки ця заборгованість завжди є спірною. Більше того, як вбачається зі змісту кредитного договору, наданого нотаріусу, із моменту вчинення договору минуло більше трьох років. Крім того зазначила, що виконання боржником кредитного договору було припинено не з вини боржника, а тому що в 2013 році (орієнтовно) було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», про що було опубліковано у відповідних виданнях. До даного часу ліквідації Банку «Фінанси та Кредит» можливо триває, та до даного часу позивачу не було відомо, що стало з її кредитом, як і не відомо чи дійсно відповідач є правонаступником. Вказала, що будь-яких боргових зобов`язань перед відповідачем позивач не має, жодних повідомлень про усунення порушень позивач не отримувала ні від відповідача, ні від будь-кого іншого, виконавчий напис було зроблено із порушенням вимог Законодавства України. Також при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 листопада 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 23 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився. Натомість на адресу суду позивачем спрямовано заяву, відповідно до якої просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позов в повному обсязі з наведених в позові підстав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань до суду не надав. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, за реєстровим № 16928 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», ЄДРПОУ:43311346, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбімаркет», ЄДРПОУ:38814674, відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2020 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», ЄДРПОУ:09807856, на підставі Договору про відступлення прав вимоги №000116-а від 12 червня 2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №008-160846/13-00938-вкл-к від 27 грудня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», стягнути з [PERSON] за період з 11.06.2018 року по 25.09.2020 року включно, суму у розмірі: 25000,00 грн. - заборгованість за тіло кредиту; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25050,00 грн. 11.08.2021 року постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) Єлісєєвою Р.С. відкрито виконавче провадження №66458258 з примусового виконання виконавчого напису №16928, виданого 25.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет » заборгованість в розмірі 25050,00 грн. 18.08.2021 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єлісєєвою Р.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням №66458258. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц міститься правовий висновок про те, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами додаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документ, що встановлює прострочення виконання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин подаються: оригінал документа, по якому провадиться стягнення; засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до правил статті 78 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, неповідомлення боржника про заміну кредитора за договором, враховуючи декілька етапів правонаступництва, відсутність відомостей про первинний банк ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», не отримання [PERSON] від відповідача та від приватного нотаріуса вимоги про наявність заборгованості та письмової вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору та наявність спору, суд вважає, що виконавчий напис від 25 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 16928, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в сумі 25050,00 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору. Відповідно до ст. ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. за звернення до суду з позовною заявою та 454 грн. 00 коп. за звернення з заявою про забезпечення позову, що документально підтверджено, а всього 1362 грн.00 коп.

Outcome: approved