Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

28.12.2021 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] та батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,547 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:001:1101, земельну ділянку площею 0,976 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:001:0983, земельну ділянку площею 0,727 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:003:0819 та житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,587 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:001:1102, земельну ділянку площею 0,976 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:001:0984 та земельну ділянку площею 0,727 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:003:0820 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116702, виданий 13.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00222). Свої вимоги позивачі мотивують тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса від 21.12.2021 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після спадкодавців, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належуть: - земельна ділянка площею 0,547 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116701, виданого 13.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00223, кадастровий номер 5122082000:01:001:1101, що також підтверджено відповіддю на запит № 349/340-22 від 28.01.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,976 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116701, виданого 13.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00223, кадастровий номер 5122082000:01:001:0983, що також підтверджено відповіддю на запит № 349/340-22 від 28.01.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,727 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116701, виданого 13.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00223, кадастровий номер 5122082000:01:003:0819, що також підтверджено відповіддю на запит № 349/340-22 від 28.01.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.10.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68541034 від 15.02.2022 року, наданого Ренійською районною державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10.10.1976 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.07.1977 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.02.1986 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.03.2008 року Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1301 від 08.11.2021 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 0,587 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116702, виданого 13.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00222, кадастровий номер 5122082000:01:001:1102, що також підтверджено відповіддю на запит № 349/340-22 від 28.01.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,976 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116702, виданого 13.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00222, кадастровий номер 5122082000:01:001:0984, що також підтверджено відповіддю на запит № 349/340-22 від 28.01.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,727 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116702, виданого 13.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00222, кадастровий номер 5122082000:01:003:0820, що також підтверджено відповіддю на запит № 349/340-22 від 28.01.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1302 від 08.11.2021 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та випискою з облікової картки об`єкта погосподарського обліку № 651. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.06.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68541253 від 15.02.2022 року, наданого Ренійською районною державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.07.1977 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.02.1986 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.03.2008 року Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1302 від 08.11.2021 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори від 21.12.2021 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після спадкодавців, у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавців на спадкове майно. Згідно до вимог ч.3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщини когось із них. Згідно до вимог ч.3 ст. 1267 ЦК України між спадкоємцями досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, що підтверджено відповідною письмовою угодою. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved