Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду до відповідача та просить визначити, що розмір її частки у праві спільної сумісної власності на три земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS] становить по 1/3 частці на кожній земельній ділянці, та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення Сарненської міської ради від 05.12.2011 року було передано їй, відповідачці та [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельні ділянки, загальною площею 0,36 га в тому числі:0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 0,26 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . Позивачка є власником на праві спільної сумісної власності трьох земельних ділянок, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку. В зв`язку із смертю [PERSON] , яка також є співвласником земельних ділянок у позивачки виникли перешкоди в оформленні права власності на свою частку, оскільки за її життя не був визначений розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала просила визначити для [PERSON] частку трьох земельних ділянок, що розташовані по [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] просила розподілити земельні ділянки згідно закону на рівні частки і для [PERSON] виділити окремий двір, оскільки між сторонами є спір щодо виділу земельних ділянок на місцевості. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог. Правовідносини між сторонами виникли з приводу реалізації права власності на нерухоме майно. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та чинного земельного законодавства. Відповідно до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно із ст.89 Земельного Кодексу України, земельна ділянка може належати на праві сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Згідно рішення Сарненської міської ради №560 від 05 грудня 2011 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було передано у спільну сумісну власність земельні ділянки в [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №768733 земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 5625410100:01:003:0157 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №768734 площею 0,2013 га , кадастровий номер 5625410100:01:003:0158 для ведення особистого селянського господарства, до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №768735 площею 0,0587 га кадастровий номер 5625410100:01:003:0159 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по [ADDRESS] та згідно списків співвласників земельних ділянок, співвласниками даних земельних ділянок зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, сторони набули право спільної сумісної власності на три земельні ділянки по [ADDRESS] . Відповідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як передбачено чинним цивільним законодавством України, а саме положеннями ст.316, ст.319 ЦК України, право власності здійснюється відповідно до закону за волею власника, незалежно від волі інших осіб. З чого слідують, закріплені у законі правомоччя власника на власний розсуд та у спосіб, не заборонений законом володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. З наведеного слідує, що у разі виникнення спору співвласники вправі звернутися до суду з метою його вирішення. Посилання представника відповідача стосовно того, що відповідач просить виділити в натурі частку земельної ділянки, судом не береться до уваги, оскільки дане питання не є предметом спору. Також суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних ділянок, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Приймаючи до уваги, що позивач дійсно є співвласником земельних ділянок по [ADDRESS] , на даний час її частка не визначена, а не визначення часток не дає можливості позивачу розпоряджатися належним йому майном, суд приходить висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що розмір частки [PERSON] у спільній сумісній власності на земельні ділянки, які належать їй на підставі Державних актів на землю, становить 1/3 частки. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції №82 від 15.03.2021 року долученої позивачем до матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в розмірі 1668,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, які підтверджені документально. На підставі наведеного, ст.ст. 328, 1218, 1220, 1222, 1261, 405 ЦК України, ст.ст.86, 89 Земельного Кодексу

Outcome: approved