Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

04.02.2022 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що між нею та відповідачем 20.07.2019 року було зареєстровано шлюб. Через відсутність взаєморозуміння позивачка подала позовну заяву про розірвання шлюбу між сторонами до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. У шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільна дитина знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки не надає і не виконує своїх батьківських обов`язків. Зазначає, що дочка потребує належного інтелектуального, фізичного та духовного розвитку, а це пов`язано зі значними матеріальними витратами. Самостійно утримувати дітей позивачка змоги не має. Представник позивачки - адвокат Коцан Р.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задоволити. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 20.07.2019 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Східницькій селищній раді м.Борислава Львівської області, актовий запис №7. [PERSON] та [PERSON] є батьками для [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 23.06.2020). Згідно Довідки, виданої комунальним підприємством «Господарник» [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дитиною, займається її вихованням, і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved