Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт фінанс») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (далі - приватний нотаріус) 10.06.2021 року вчинено виконавчий напис № 129410 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 0983022532 від 02 липня 2018, укладеним між ним та ТОВ «Інфінанс», правонаступником якого є відповідач, в сумі 19 930 грн. 40 коп. Вказаний виконавчий напис позивач вважає протиправним та таким, що не підлягає виконання оскільки кредитний договір на підставі якого був вчинений такий напис, нотаріально не посвідчений, що у свою чергу виключає його вчинення. Водночас, оскільки вказаний виконавчий напис вчинено на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», який згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року був визнаний незаконним та нечинним, позивач просив визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь понесені ним судові витрати зі сплати судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Позивач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Втім, від представника останнього [PERSON] , до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2021 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач ТОВ «ФК «Еліт фінанси» будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направило, відзив на позов не надало, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. будучі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Судом встановлено, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №129410 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу 250521-ФК від 25.05.2021 р., якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №250121ФК від 25.01.2021 р., якому в свою чергу ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021 р., якому в свою чергу ТОВ «ІНФІНАНС» на підставі Договору факторингу №13092019 від 13.09.2019 р., відступило право вимоги за Кредитним договором №0983022532 від 02 липня 2018 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , заборгованості за вказаним кредитним договором на загальну суму в розмірі 19 930 грн. 40 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 4 249 грн. 98 коп., заборгованості за відсотками та комісією в сумі 14 130 грн. 42 коп., заборгованості за штрафними санкціями в сумі 1 500 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 50 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.05.2021 року по 03.06.2021 року (а.с.10). 03.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67380712 про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.09). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Згідно виконавчого напису, позивач є боржником за кредитним договором № 0983022532 від 02 липня 2018 року укладеного з ТОВ «ІНФІНАНС», правонаступником якого за Договору факторингу №13092019 від 13.09.2019 р. є ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який згідно Договору факторингу № 25/01/21 від 25.01.2021 року відступив право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами», який в свою чергу на підставі Договору факторингу №250121ФК від 25.01.2021 р. відступив право вимоги до боржника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», який на підставі Договору факторингу 250521-ФК від 25.05.2021 року відступило право вимоги ТОВ «ФК «Еліт фінанс». Отже, відповідач ТОВ «ФК «Еліт фінанс» являється останнім правонаступником за кредитним договором № 0983022532 від 02 липня 2018 року, укладеного між позивачем з ТОВ «ІНФІНАНС». Однак, відповідач своїм правом на подання відзиву та доказів не скористався, суду не надано доказів надіслання та вручення боржнику повідомлення про укладення договорів факторингу за кредитним договором, а також відсутні належні та допустимі докази на підтвердження прав вимоги саме до позивача за договором, що укладений 02.07.2018 року з ТОВ «ІНФІНАНС». Таким чином, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved