Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] зернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісяця, до закінчення навчання або досягнення ним 23 років, за умов продовження навчання. Крім того, просить стягнути з відповідача, понесені нею судові витрати у вигляді витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона з 24 червня 2003 року по 17 січня 2008 року перебувала в шлюбі з громадянином [PERSON] , який був розірваний 17 січня 2008 року. Під час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 29.07.2015 року відповідач [PERSON] зобов`язаний був сплачувати на її користь на утримання їхнього неповнолітнього сина аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно. 21 лютого 2019 року Демидівським районним судом Рівненської області було ухвалено рішення про збільшення розміру стягуваних аліментів з 700,00 грн. до 1000 грн., у твердій грошовій сумі, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з моменту вступу рішення в законну силу. На виконання даного рішення суду, відповідач щомісячно сплачував аліменти до повноліття сина. [INFO] син досяг повноліття і відповідачем сплата аліментів на утримання сина припинена. З 01 вересня 2021 року син навчається на денній формі навчання за спеціальністю історія та археологія у Навчально-науковому інституті міжнародних відносин та національної безпеки Національного університету "Острозька академія". Термін навчання сина в даному навчальному закладі буде тривати до 30 червня 2025 року. На утримання сина необхідні грошові кошти. Зокрема, такі кошти потрібні для придбання продуктів харчування, одягу та взуття, засобів особистої гігієни, миючих засобів. Також, кошти необхідні для утримання житлового будинку, у якому вони з сином проживають та оплату комунальних послуг (за користування газом, водою, опалення). Крім цього, необхідні кошти для покриття витрат пов`язаних з навчанням сина (для доїзду до місця навчання, придбання і утримання комп`ютерного забезпечення навчального процесу та розхідних матеріалів до комп`ютерної техніки, користування мережею Інтернет та інші витрати, пов`язані з навчанням). Середньомісячні витрати на утримання сина складають не менше 7000 грн. щомісячно. Отримувані позивачкою за місцем роботи доходи в середньому за один місяць складають 7360,58 грн. щомісячно. Інших доходів позивачка не має. Тому, самостійно і без допомоги батька, забезпечити мінімально необхідним їхнього сина, який продовжує навчання, можливості не має. Відтак їхній з відповідачем повнолітній син, у зв`язку з продовженням навчання і неможливістю самостійно себе утримувати потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач є особою працездатного віку, хронічними хворобами, які б перешкоджали йому працювати, не хворіє. Позивачці відомо про те, що він працює за межами України і перебуваючи на заробітках за кордоном отримує за виконану роботу грошові кошти (дохід). Чи є відповідач офіційно працевлаштованим або ж виконує роботу за укладеними договорами та який розмір отримуваного ним доходу, позивачці невідомо. Позивачка вважає, що стан здоров`я відповідача та розмір його доходів є такими, що дозволяють йому щомісячно надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Тому позивачка просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно і до закінчення навчання або до досягнення сином 23 років, за умови продовження навчання. Під час розгляду справи в суді позивачка та її представник - адвокат Новосад В.О. позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просять їх задовільнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив, що постійно приймає участь у матеріальному утриманні сина. По сплаті аліментів немав заборгованності, намагався сплачувати їх вчасно. Коли виникали проблеми з роботою, то він попереджав свою колишню дружину про затримку в сплаті аліментів. По приїзду із заробітків відразу сплачував аліменти. В Україні він офіційно не працевлаштований, доходів немає. Їздить два рази в рік в Польщу на роботу. Приймає участь в додаткових витратах пов`язаних з навчанням сина, його лікуванням. Всі ці витрати за домовленністю з дружиною ділять навпіл. Коли син поступив на навчання, він сплатив в рівних частках з дружиною плату за гуртожиток, також надавав синові гроші в сумі 4000 грн. на придбання посуду, електроприладів, для облаштування кімнати в гуртожитку. Сплачував кошти навпіл за матрас, який разом з дружиною придбали для сина в гуртожиток. Дружина до нього телефонує, повідомляє про потреби для сина і він приймає участь у всіх витратах. Відповідач погоджується додатково сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. У даний час, коли в Україні введено воєнний стан, він немає змоги виїхати на роботу за кордон. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є батько - [PERSON] та мати - [PERSON] /а.с. 4/. Відповідно до довідки Національного університету "Острозька академія" № 333 від 25.10.2021 року, [PERSON] навчається на 1 курсі в Національному університеті "Острозька академія" ІV рівня акредитації у навчально-науковому інституті міжнародних відносин та національної безпеки, спеціальність: Історія та археологія, за державним замовленням, денна форма навчання. Термін навчання 01.09.2021 -30.06.2025 року. /а.с.10/. Відповідно до положень ч. 3 ст. 190 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На сьогодні, як вказала позивачка, син [PERSON] проживає з нею, перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано, про що підтверджують свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] /а.с.3/. П. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як зазначив відповідач, визнавши позов частково, на сьогодні він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі по 3000 грн., оскільки основним джерелом доходів є дохід, отриманий від заробітків за кордоном. На сьогодні, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, він не може поїхати за кордон і заробляти гроші. Тому згідний на часткове задоволення позову і стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно. Крім того відповідач пояснив, що постійно приймає участь у витратах пов`язаних з навчанням сина добровільно. За попередньою домовленністю з позивачкою витрати ділять навпіл. Дані обставини визнала в суді позивачка. Таким чином, вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд враховує те, що відповідач по стану здоров`я працездатний, інших утриманців не має. Разом з тим, будь-якого доходу відповідач на сьогодні не має, можливості виїхати за кодон на заробітки не має, оскільки в Україні введено воєнний стан та діє заборона виїзду за кордон чоловікам. Обставин, які б звільняли відповідача взагалі від обов"язку по утриманню свого повнолітнього сина, що продовжує навчання, в суді не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та на час його навчання, але не більше ніж до досягнення віку 23-х років. У зв"язку з тим, позовні вимоги позивачки задовільняються частково, то відповідно до п.3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачкою, пропорційно до задоволених вимог. Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 992,40 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи. У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 182, 184,191, 199 та 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial