Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить позбавити останніх батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, батьками [PERSON] , [INFO] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] .. Відповідачі свої батьківські обов`язки відносно дитини не виконують, у вихованні дитини участі не приймають, ніякої матеріальної допомоги дитині не надають, змінювати своє відношення до дитини не збираються. Дитина мешкає з третьою особою по справі [PERSON] та перебуває на її утриманні. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини, позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи у відсутності відповідачів, просив судове засідання провести за їх відсутністю. Представник третьої особи, а саме Служби у справах дітей, сім`ї та соціального захисту населення Ширяївської селищної ради Одеської області до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення вимог позивача та просив судове засідання провести за його відсутністю. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення вимог позивача та просила судове засідання провести за її відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просила судове засідання провести за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє рекомендоване повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки. Пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату також не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи за відсутністю відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності та ухвалити рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 липня 2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с.20). 16 лютого 2021 року органом опіки та піклування Ширяївської селищної ради Одеської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у відношенні [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10). Рішенням виконавчого комітету Ширяївської селищної ради Одеської області №30 від 13 березня 2020 року вирішено: відібрати [PERSON] , [INFO] від у матері [PERSON] , [INFO] ; тимчасово влаштувати [PERSON] , [INFO] в сім`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідачі не виконують, з дитиною не проживають, станом здоров`я, успіхами доньки, її долею не цікавляться, участі у вихованні не приймають, вихованням не займаються, самоусунулись від виконання батьківських обов`язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в даному конкретному випадку є суб`єктами звернення до суду з питань позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у відношенні [PERSON] , [INFO] як орган опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначений позов слід задовольнити, так як позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає найвищим інтересам останньої. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Крім того, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідачами не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлюють стягнення з них аліментів на утримання дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідачів в солідарному порядку аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Оскільки, позивач в судовому засіданні не висував вимоги про стягнення аліменти з відповідачів, тому суд вважає необхідним зобов`язати [PERSON] , як особу в якої перебуває дитина [PERSON] , відкрити особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України на ім`я [PERSON] , для перерахунку останній аліментів. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 30 квітня 2021 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 30 квітня 2021 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року в розмірі 2270 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 908 гривень 00 копійок. Тож, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідачів в рівних частках в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved