Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою доТеребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої груднь 2020 року, мотивуючи тим, що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просить слухати справу без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 01.10.2021 року № 09-04/20/326 про те, що [PERSON] 1933 року народження була власником житлового будинку з надвірними будівлями, що за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації № 233 від 05 липня 2021 року [PERSON] , про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться що за адресою [ADDRESS] ,належить на підставі приватної власності [PERSON] , але в Теребовлянському БТІ право власності не зареєстроване. Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області про те, що господарство [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року відносилося до двору службовця. У дворі проживала і була зареєстрована на період 15 квітня 1991 року [PERSON] 1933 року, одна в [ADDRESS] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Враховуючи вище наведене слідує, що власником домоволодіння, що [ADDRESS] , була [PERSON] . За життя [PERSON] , [INFO] склала заповіт, яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] та все належне їй майно [PERSON] . Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 31 грудня 2020 року [PERSON] померла грудень 2020 року, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка фактично вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті [PERSON] померлої грудень 2020 року. Відповідно до постанови виданої державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. № 824/02-14 від 16 липня 2021 року [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] померлої грудень 2020 року, відмовлено, у зв`язку з тим, на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла грудень 2020 року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ).

Outcome: approved