Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 24 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті баби [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається: - із жилого будинку, який розташований в [ADDRESS] , відповідно до дублікату Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20 листопада 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 100 від 24 квітня 1989 року. Реєстровим написом на документи про право власності зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] ; - із земельної ділянки площею 2,34га, що належить померлій [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №705944, виданого 05 жовтня 2002 року на підставі рішення ІХ сесії ІІІ скликання Підгаєцької сільської Ради народних депутатів від 14 березня 2001 року. Земельна ділянка у межах згідно з планом розташована на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як стверджує позивачка в позовній заяві, на день смерті баби [PERSON] , вона була зареєстрована та постійно проживала разом з спадкодавицею, доглядала за нею, допомагала у веденні господарства. Та коли вона звернулася до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу для отримання Свідоцтва про право на спадщину, то отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій і рекомендацію звернутися за захистом своїх прав до суду. Мати позивачки, відповідачка по справі [PERSON] відмовляється від своєї частки спадкового майна, що залишилося після смерті спадкодавиці [PERSON] в її користь, так як позивачка постійно була зареєстрована, проживала і проживає в будинку баби, доглядала її до смерті і здійснила поховання. Також позивачка [PERSON] зазначає в позовній заяві, що на частку [PERSON] в спадковому майні, вона не претендує. На підставі викладеного, просить позов її задовольнити повністю, визнати за нею в порядку спадкування за законом внаслідок смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на спадкове майно, яке складається із права власності на 5/6 жилого будинку, що розташований в [ADDRESS] та Ѕ земельної ділянки площею 2,34га, що розташована на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 3. 18 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Іванько О.С., в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Таку вимогу мотивує тим, що [INFO] померла мати відповідачки [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 2,34га, яка розташована на території с. Підгайці Кременецького району Тернопільської області. Як стверджує представник відповідачки [PERSON] - адвокат Іванько О.С. у своєму відзиві, [PERSON] за життя не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON] , які є дочками померлої. Зазначила також, що [PERSON] вчасно подано заяву на прийняття спадкового майна до нотаріуса та наміру відмовлятися від нього у неї не має. Натомість вказує, що позивачка [PERSON] є внучкою спадкодавця, а відтак не є спадкоємцем першої черги та враховуючи відсутність відмови від спадкових прав спадкоємців першої черги не може спадкувати майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . 4. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов її задовольнити з підстав викладених в ньому. 5. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала повністю позовні вимоги та пояснила, що не заперечує проти визнання за позивачкою права на спадкове майно після смерті [PERSON] , яке складається із 5/6 жилого будинку, що розташований в [ADDRESS] та 1/2 земельної ділянки площею 2,34га, що розташована на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також зазначила, що вона відмовляється від своєї частки в спадковому майні на користь позивачки. 6. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] - адвокат Іванько О.С. не визнала позовних вимог позивачки [PERSON] та просила в задоволенні позову відмовити повністю. ІІ. Процесуальні дії у справі. 7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків. 8. 01 листопада 2021 року на виконання вищевказаної ухвали суду позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору та витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 9. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 листопада 2021 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовчий судовий розгляд на 23 листопада 2021 року, а також витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 10. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2021 року підготовче засідання було відкладено на 15 грудня 2021 року по причині неявки відповідачки [PERSON] . 11. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 січня 2022 року. 12. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2022 року було відкладено судовий розгляд справи на 09 лютого 2022 року по причині неявки відповідачки [PERSON] в судове засідання. 13. 04 лютого 2022 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшла письмова заява від представника відповідача [PERSON] - адвоката Іванько О.С. про ознайомлення з матеріалами справи. 14. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2022 року було відкладено судовий розгляд справи на 10 березня 2022 року, поновлено строк відповідачці [PERSON] для подачі відзиву на позов. 15. 18 лютого 2022 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Іванько Л.М. надійшов відзив на позовну заяву про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 16. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 17. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Підгаєцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області 02.10.2020р. вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Підгайці Шумського району Тернопільської області. 18. Відповідно до дублікату Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок та Реєстрового напису на документи про право власності від 20.11.1989р. вбачається, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в цілому, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Шумської районної ради № 100 від 24.04.1989 року «Про право особистої власності на житловий будинок». 19. Згідно із повідомленням про результати огляду об`єкта нерухомого майна № 139/21 від 23.07.2021р., виданого ФОП [PERSON] слідує, що після огляду об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] станом на 23 липня 2021 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна не виявлено. 20. Також померлій [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,34га, яка розташована на території Підгаєцької сільської ради Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана у приватну власність на підставі рішення ІХ сесії ІІІ скликання Підгаєцької сільської ради народних депутатів від 14.03.2001р., що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 705944, виданого 05 квітня 2002 року. 21. Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 11.10.2021р. державним кадастровим реєстратором відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 6125885900:01:001:1477, площею 2,34га, яка розташована на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої є для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, складає 76238,26 грн. 22. Той факт, що померла [PERSON] являється бабою позивачки [PERSON] підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Підгаєцькою сільською радою народних депутатів, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Підгайці Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідно до якого вбачається, що 25 травня 2019 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] ; - повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шумської райдержадміністрації Тернопільської області, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Підгайці Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00032738962, сформованого 23.09.2021р., відповідно до якого вбачається, що 12 листопада 1988 року було зареєстровано шлюб Підгаєцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області між [PERSON] та [PERSON] , прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] ; 23. Із довідки № 8/1011/4 від 29.03.2021р., виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради вбачається, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] , померла [INFO] , склад сім`ї слідуючий: дочка [PERSON] , внучка [PERSON] , внучка [PERSON] , правнук [PERSON] . 24. Із довідки № 15/1011/4 від 01.04.2021р., виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору по [ADDRESS] були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 25. Як вбачається із листа приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. «Про роз`яснення щодо порядку спадкування» №305/01-16 від 21.09.2021р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вона не являється спадкоємцем першої черги та нею не подано право власності на колгоспний двір, головою якого була [PERSON] , якій не виділена частка члена колгоспного двору. 26. Окрім іншого, в судовому засіданні було оглянуто копію спадкової справи № 200/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , надану приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. Так, із спадкової справи слідує: -22 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із письмовою заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вказавши, що крім неї інших спадкоємців, передбачених законом немає; -30 березня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із письмовою заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вказавши, що крім неї є спадкоємець [PERSON] . На підтвердження родинних відносин із померлою надала: витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00030104137, сформованого 26.03.2021р., відповідно до якого вбачається, що 18 липня 1987р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Підгаєцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, прізвища після державної реєстрації шлюбу в подружжя « [PERSON] »; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00030103593, сформованого 26.03.2021р., відповідно до якого вбачається, що 14 серпня 2001р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Великомлинівцькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, прізвища після державної реєстрації шлюбу в подружжя « [PERSON] ». -31 березня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із письмовою заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вказавши, що крім неї є спадкоємець [PERSON] ; -відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62163707, виданого 22.10.2020р. приватним нотаріусом Хаблюк Т.В. вбачається, що номер спадкової справи у спадковому реєстрі 66619439, спадкодавець - [PERSON] , дата смерті - [INFO] ІV. Оцінка Суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. 27. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 28. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 29. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 30. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України , законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 31. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 32. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 33. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 34. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 35. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 36. Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. 37. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. 38. За змістом ст.123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. 39. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. 40. Житловий будинок, розташований в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , а членами - [PERSON] та [PERSON] . Отже кожен з них набув у власність по 1/3 частці вказаного вище житлового будинку. 41. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, у тому числі і на 1/3 частку спірного житлового будинку. 42. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. 43. Судом встановлено, що спадкова маса померлої [PERSON] складається: - із 1/3 частини жилого будинку, який розташований в [ADDRESS] , який належить до соціальної групи «колгоспний двір»; - із земельної ділянки площею 2,34 га, що розташована на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 44. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 45. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 46. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 47. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Як встановлено судом, позивачка [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса із письмовими заявами про прийняття спадщини, тобто скористалися своїм правом та виявили бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] . 48. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 49. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 50. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 51. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. 52. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У даному випадку, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON] , які у встановлений законом строк не відмовились від неї. 53. Згідно із ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Так, позивачка [PERSON] відноситься до спадкоємців п`ятої черги, оскільки є внучкою спадкодавця. 54. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 55. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, становленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. 56. Відповідно до п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 57. Згідно з пунктом г) частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. 58. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, як зазначено у ч. 1 ст. 1297 ЦК України. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. 59. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. 60. Відповідно до абз.1 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. 61. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 62. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 63. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 64. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, наведене дає підстави вважати, що позивач у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не довела та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Також, в матеріалах справи немає даних про те, яким чином відповідачі порушили права, свободи чи інтереси позивача, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] , дотримуючись чинного законодавства, у визначений законом строк, подали заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та прийняли спадщину як спадкоємці першої черги. Відмова відповідачки [PERSON] під час судового розгляду від своєї частки в користь позивачки, як спадкоємиці п`ятої черги за законом, суперечить статтям 1270, 1273 ЦК України, відтак не береться судом до уваги, оскільки вчинена спадкоємцем після закінчення шестимісячного строку, передбаченого для такої відмови. Як висновок, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивач обрала невірний спосіб захисту свого права на спадкування шляхом визнання за нею саме права власності, оскільки позивач має право набути таке право власності на підставах і порядку встановленому цивільним законодавством, а тому суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю вимог. 65. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 66. Позивачкою при подачі позову було сплачено 1136 грн. 38 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: dismissed