Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

02 грудня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого вона змінила прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] ». Останні роки у [PERSON] не було постійної роботи, тому він збирався навесні 2019 року виїхати у пошуках заробітку за межі України, а саме до країни Польща, про що він повідомив її 29.03.2019 року, розповів, що буде працювати у селі в Польщі, звідки телефонувати та писати не зможе і його відрядження може тривати до двох років. Після останньої їх зустрічі вони тривалий час не бачилися, вона була впевнена, що він поїхав до Польщі на заробітки, оскільки він раніше також їздив таким чином на заробітки і тому тривалий час не повертався додому на Україну, а відтак вона не турбувалася про нього, чекала його повернення, не зважаючи на відсутність від нього жодних звісток. Крім того, [PERSON] за станом здоров`я був здоровою людиною та на момент від`їзду, як їй відомо, не перебував з кимось у неприязних відносинах, йому ніхто не погрожував, поводився він звичайно, тому вона не могла припустити, що з ним могла статися якась неприємність. Коли минуло два роки після їх останнього спілкування та її син [PERSON] за весь час навіть не зателефонував їй, хоча між ними завжди були добрі стосунки, вона почала хвилюватися та самостійно стала шукати свого сина і після невдалих спроб звернулася з запитом до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області. 18.08.2021 року нею з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області була отримала відповідь на запит, що 31.03.2019 року до слідчого відділу Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від оператора служби «102» про те, що 31.03.2019 року приблизно о 11 год. 58 хв. на алеї, яка розташована напроти будинку [ADDRESS] , швидкоплинно помер невідомий чоловік віком приблизно 45-55 років, труп направлено до Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті. За вказаним фактом слідчим відділом Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019040640000830 від 31.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України з поміткою «природна смерть». Згідно з лікарським свідоцтвом №709 від 01.04.2019 року, смерть невідомого чоловіка віком приблизно 45-50 років настала внаслідок захворювання: гостра недостатність кровообігу, атеросклеротична серцево-судинна хвороба. В ході досудового розслідування за обласною автоматизованою дактилоскопічною системою Дакто-2000 встановлено збіг відбитків пальців рук трупу з відбитками пальців рук [PERSON] , [INFO] , місце мешкання: [ADDRESS] . 24.04.2019 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Також їй стало відомо з листа КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 02.09.2021 року № 12, що на адресу Новокодацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) було направлено лікарське свідоцтво про смерть № 709 від 01.04.2019 р. на гр. Невідомого чоловіка, віком приблизно 40-50 років. Як зазначено в листі, труп родичами не був впізнаний та забраний; похований органами КП Ритуальна служба на кладовищі Діївка-Cоціальне 12.04.2019 р., актовий запис про смерть №913 від 10.04.2019 р.; згідно довідки № 43.7/К-714 від 18.08.2021 року, виданої слідчим СВ ВП №7 ГУНП в Дніпропетровській області Оксаною Ханько, труп впізнаний як [PERSON] , [INFO] , який мешкав [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] . Таким чином, вона дізналася, що [PERSON] помер [INFO] за вищевказаних обставин. Позивач також зазначає у позові, що в Новокодацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) їй було роз`яснено, що для видачі свідоцтва про смерть сина [PERSON] необхідно надати протокол впізнання трупу. 18.11.2021 року нею в приміщенні ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по матеріалам кримінального провадження було здійснено впізнання в трупі невідомого чоловіка сина [PERSON] , про що складено відповідний Протокол пред`явлення трупа для впізнання за фотознімками від 18.11.2021 року. \~ \~ \~ \~23.11.2021 року на підставі вищевказаного Протоколу пред`явлення трупа для впізнання за фотознімками від 18.11.2021 року Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) було внесено зміни в актовий запис № 913 від 10.04.2019 р. про смерть [PERSON] , після чого вона отримала 23 листопада 2021 року свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . За життя [PERSON] не склав заповіт і вона є єдиною спадкоємицею померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на грошові кошти, які перебувають відповідно до укладених ним депозитних договорах в АО „Aкцент-Банк та ПАТ КБ ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ. Після отримання вказаного свідоцтва про смерть, з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] вона 30.11.2021 року звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В., яка постановою від 30.11.2021 року відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини за законом. Позивач у позові зазначає, що вищевказані причини, з яких вона пропустила встановлений законодавством строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина, є поважними, їй не було невідомо про смерть сина [PERSON] , а органи досудового слідства, які ще в 2019 році встановили його особу, не здійснили ніяких заходів щодо розшуку його родичів та повідомлення про його смерть для його поховання, а також для того, щоб вони скористувалися своїми правами спадкоємців; протокол впізнання трупу був виданий 18.11.2021 року, без якого неможливе отримання актового запису про смерть; свідоцтво про смерть було видано 23.11.2021 року; крім того, з 12 березня 2020 р. на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 11.03.2020р.№ 211), за умовами якого обмежено доступ до певних державних установ для здійснення дій, направлених на отримання будь-якої інформації та реалізації спадкових прав. Вказане змусило її звернутися до суду із даним позовом. Посилаючись на викладене, позивач у позові просить визначити поважною причину пропуску строку для подання нею заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визначити їй додатковий строк у три місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] , який обчислювати з дня набрання законної сили рішенням суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.12.2021 року відкрито провадження у справі, визначено про розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29.12.2021 року за заявою позивача витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шульдіної Т.В. завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 28.01.2022 року від приватного нотаріуса Шульдіної надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 02.02.2022 року до суду від представника Дніпровської міської ради надійшла заява, в якій представник просить розглядати справу без участі представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою суду від 14.02.2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала до суду 11.03.2022 року заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи у її відсутності, судові витрати по справі просила віднести за її рахунок. У наданій суду 02.02.2022 року заяві представник Дніпровської міської ради просив розглядати справу без участі представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа приватний нотаріус Шульдіна Т.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду листа, в якому просила розглядати справу за її відсутності на розсуд суду. Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої\~статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ \~ \~Згідно ст.\~77\~ЦПК України,\~ належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~ Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі N 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та підтверджується доказами у справі, позивач у даній справі - [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , відповідно до якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] ». Позивач та її син проживали окремо, останні роки у [PERSON] не було постійної роботи, тому він збирався навесні 2019 року виїхати у пошуках заробітку за межі України, а саме до країни Польща, про що він повідомив позивача 29.03.2019 року, розповів, що буде працювати у селі в Польщі, звідки телефонувати та писати не зможе і його відрядження може тривати до двох років. Після останньої їх зустрічі вони тривалий час не бачилися, позивач була впевнена, що він поїхав до Польщі на заробітки, оскільки він раніше також їздив таким чином на заробітки і тому тривалий час не повертався додому на Україну, а відтак вона не турбувалася про нього, чекала його повернення, не зважаючи на відсутність від нього жодних звісток. Крім того, [PERSON] за станом здоров`я був здоровою людиною та на момент від`їзду, за твердженням позивача, не перебував з кимось у неприязних відносинах, йому ніхто не погрожував, поводився він звичайно, тому вона не могла припустити, що з ним могла статися якась неприємність. Коли минуло два роки після їх останнього спілкування та [PERSON] за весь час навіть не зателефонував їй, хоча між ними завжди були добрі стосунки, позивач почала хвилюватися та самостійно стала шукати свого сина і після невдалих спроб звернулася з запитом до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області. Листом від 18.08.2021 року № 43.7/К-714 позивач [PERSON] Головним управлінням національної поліції в Дніпропетровській області була повідомлена про те, що 31.03.2019 року до слідчого відділу Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від оператора служби «102» про те, що 31.03.2019 року приблизно о 11 год. 58 хв. на алеї, яка розташована напроти будинку [ADDRESS] , швидкоплинно помер невідомий чоловік віком приблизно 45-55 років, труп направлено до Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті. За вказаним фактом слідчим відділом Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019040640000830 від 31.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України з поміткою «природна смерть». Згідно з лікарським свідоцтвом №709 від 01.04.2019 року, смерть невідомого чоловіка віком приблизно 45-50 років настала внаслідок захворювання: гостра недостатність кровообігу, атеросклеротична серцево-судинна хвороба. В ході досудового розслідування за обласною автоматизованою дактилоскопічною системою Дакто-2000 встановлено збіг відбитків пальців рук трупу з відбитками пальців рук [PERSON] , [INFO] , місце мешкання: [ADDRESS] . 24.04.2019 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Вказане підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 24.04.2019 року, виданою слідчим СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Листом КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 02.09.2021 року № 12 позивач була повідомлена про те, що на адресу Новокодацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) було направлено лікарське свідоцтво про смерть № 709 від 01.04.2019 р. на гр. Невідомого чоловіка, віком приблизно 40-50 років. Як зазначено в листі, труп родичами не був впізнаний та забраний; похований органами КП Ритуальна служба на кладовищі Діївка-Cоціальне 12.04.2019 р., актовий запис про смерть №913 від 10.04.2019 р.; згідно довідки № 43.7/К-714 від 18.08.2021 року, виданої слідчим СВ ВП №7 ГУНП в Дніпропетровській області Оксаною Ханько, труп впізнаний як [PERSON] , [INFO] , який мешкав [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] . Таким чином, позивачу із вказаних листів стало відомо про те, що [PERSON] помер [INFO] за вищевказаних обставин. В Новокодацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) позивачці було роз`яснено, що для видачі свідоцтва про смерть сина [PERSON] їй необхідно надати протокол впізнання трупу. 18.11.2021 року позивачем в приміщенні ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області по матеріалам кримінального провадження було здійснено впізнання в трупі невідомого чоловіка її сина [PERSON] , про що працівниками поліції складено відповідний Протокол пред`явлення трупа для впізнання за фотознімками від 18.11.2021 року, копія якого міститься в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~ 23.11.2021 року на підставі вищевказаного Протоколу пред`явлення трупа для впізнання за фотознімками від 18.11.2021 року Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро) було внесено зміни в актовий запис № 913 від 10.04.2019 р. про смерть [PERSON] , після чого позивач отримала 23 листопада 2021 року свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Встановлено, що за життя [PERSON] не склав заповіт і позивач як його мати є єдиною спадкоємицею померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на грошові кошти, які перебувають відповідно до укладених них депозитних договорах в АО „Aкцент-Банк та ПАТ КБ ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ. За життя [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] , і саме ця адреса є місцем відкриття спадщини. Після отримання вказаного свідоцтва про смерть, з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач 30.11.2021 року звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В., Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11.2021 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на пропущення нею строку для прийняття спадщини за законом. Відповідно до копії спадкової справи №77/2021, наданої суду на ухвалу приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шульдіною Т.В., з заявою про отримання спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулася 30.11.2021 року лише [PERSON] . З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини та наявні у справі докази, суд вважає, що позивач [PERSON] пропустила встановлений чинним законодавством строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина з поважних причин, їй не було невідомо про смерть сина [PERSON] , а з доказів у справі вбачається, що органи досудового слідства, які ще в 2019 році в ході проведення кримінального провдження за фактом його смерті встановили його особу, не здійснили ніяких заходів щодо розшуку його родичів та повідомлення про його смерть для його поховання, а також для того, щоб вони скористувалися своїми правами спадкоємців. Крім того, протокол впізнання трупу [PERSON] , без якого неможливе було отримання позивачем актового запису про смерть, був виданий позивачці 18.11.2021 року; свідоцтво про смерть [PERSON] було видано 23.11.2021 року та після цього його копія була видана позивачці, яка після отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згодом звернулася до суду з цим позовом. Також, з 12 березня 2020 р. на всій території України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020р.№ 211 було встановлено карантин, за умовами якого обмежено доступ до певних державних установ для здійснення дій, направлених на отримання будь-якої інформації та реалізації спадкових прав, що, зважаючи на похилий вік позивача, значно обмежило її можливість звернутися до відповідних установ для захист її прав. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з визначенням їй додаткового строку в три місяці, достатнього для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після смерті сина [PERSON] , який\~відраховувати з дня набрання законної сили рішенням суду. Будь-яких доказів в спростування вимог позивача учасниками справи не надано. Задовольняючи позовні вимоги, враховуючи заяву позивача, положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по справі сплачений судовий збір віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved