Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 03 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON] , який рішеним Коломийського міськрайонного суду 23 вересня 2019 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем припинили шлюбні відносини так як він виїхав на роботу за кордон у Францію та припинив з ними будь-які контакти. Неповнолітній син проживає разом з нею у с. Рунгури Коломийського району . Їхня дитина знаходиться на її повному утриманні. Чоловік не допомагає їм матеріально. Домовитися про сплату аліментів з відповідачем не вдасться, тому вона змушена звертатися з даного питання до суду. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 08 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі, без повідомлення сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі №346/2689/19 від 23.09.2019 р. (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] , наведене стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) . ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В ч.1 статті 182 СК України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Відповідно підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення на його утримання аліментів. Що стосується розміру аліментів, то при його визначенні суд доходить таких висновків. Суду не надано доказів того, що відповідач має достатній заробіток для того, щоб сплачувати мінімальний рекомендований та більше мінімального рекомендованого ч. 2 ст. 182 СК України розміру аліментів. В той же час, суд вважає, що мінімально гарантованого розміру аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину буде недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище дітей і платника аліментів, також беручи до уваги кількість дітей, суд доходить висновку, що з нього слід стягувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно. На підставі викладеного та ст. 180-184 СК України та,

Outcome: partial