Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що від шлюбу із відповідачем в них є спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із нею. Відповідач належної участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, не займається їх фізичним та духовним розвитком. Належної матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає. Всі необхідні речі для дитини позивач купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги та інше, прохання позивача надати належну допомогу на утримання спільних дітей відповідач ігнорує, тому позивач вимушена звернутися до суду. Відповідач не перебуває на обліку в жодній медичній установі, має добрий стан здоров`я, щоб працювати, отримувати дохід та сплачувати аліменти на утримання дітей. Офіційно працевлаштований на ТОВ «ТІС РУДА» та обіймає посаду оператора, де отримує регулярний дохід. Тому позивач просить стягнути аліменти із відповідача на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , до досягнення нею повноліття. В судове засідання, призначене на 08.12.2021р. сторони, не з`явилася, однак як від позивача, так і від відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позову відповідачем. Вказані заяви складені в однаковому стилі, є майже ідентичними, візуально підпис відповідача у заяві різниця із підписом, який міститься у його копії паспорта, крім того під час направлення на адресу відповідача копії ухвали про відкриття провадження з додатками до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказані обставини викликають сумнів у стороннього спостерігача стосовно достовірності написання відповідачем [PERSON] заяви про розгляд справи без його участі. На підставі викладеного, ухвалою від 08.12.2021р. визнано явку позивача та відповідача обов`язковою в судові засідання. В судовому засіданні 25.01.2022р. позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, в подальшому надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судові засідання, відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань був сповіщений своєчасно, належним чином, за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, однак до суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою», «адресат відмовився». Копію ухвали про визнання явки обов`язковою відповідач також не отримав. Відзив на позовну заяву від [PERSON] не надходив, заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі, суд не приймає до уваги, з підстав викладених вище. Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 25.09.2015р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №186 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) (а.с.7, 8). Діти разом із матір`ю зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 10). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які повинні сплачуватися відповідачем на утримання дітей, суд враховує, що обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей лежить на обох батьках, однак обидві сторони не надали суду жодних доказів на підтвердження свого матеріального стану, враховує вік дітей, молодий, працездатний вік позивача і відповідача, відсутність заперечень зі сторони відповідача, а також встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. При цьому суд вважає, що стягнення аліментів у запропонованому позивачем розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дітей, не порушить прав сторін, Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved