Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила суд: надати дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] , [INFO] та просила стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , а вона відповідно матір`ю. Спільне проживання вони припинили. З відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки згідно рішення Ватутінського міського суду. Вона є власницею квартири [ADDRESS] . Донька проживає разом з нею, навчається також у м. Ватутіне. Маючи намір зареєструвати дитину за фактичним місцем проживання у належній їй квартирі, позивач звернулась до відповідача для надання його згоди, проте жодної відповіді від нього не отримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.01.2022 було відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує протии винесення заочного рішення по справі. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, яку він отримав, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився.Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги в частині надання згоди на зміну реєстрації місця проживання дитини без згоди батька визнає. Просить відмовити в стягненні витрат по оплаті правової допомоги. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки виданої директором Комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Ватутінський ліцей №6» - Вдовиченко Ліна Вікторівна дійсно навчається у Комунальному закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Ватутінський ліцей №6» Ватутінської міської ради Черкаської області в 5 класі (а.с.9). Згідно декларації №0000-4450-29НМ про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу зареєстрованої 26.07.2018 року, [PERSON] , [INFO] отримує ПМД Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Ватутіне Черкаської області».(а.с.10) Згідно договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського нотаріального округу Момот Р.О. являється власником двох кімнатної квартири за адресою [ADDRESS] .( а.с.11) Рішенням Ватутінського міського суду від 31 січня 2019 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку ( доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач має заборгованість по аліментах .( а.с.13) Згідно довідки виконавчого комітету Ватутінської міської ради № 20-05/11 від 12.01.2022 року [PERSON] , [INFO] не зареєстрована в [ADDRESS] ( а.с.33). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Вимогами статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22 листопада 2012 року № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживання батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику. Згідно п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дитини. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Виходячи з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, враховуючи, що дитина має бути зареєстрованою, має право на реєстрацію разом з матір`ю за місцем її проживання, права дитини є пріоритетними, з урахуванням всіх обставин, досліджених судом, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та з урахуванням того що відповідач визнав позов, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі Ѕ сплаченої суми, 454 грн. , а решта суми підлягає поверненню позивачці з Державного бюджету. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу на користь позивачки суд вважає її недоведеною. Оскільки позивачкою не надано на її підтвердження належних доказів. А саме договору про правову допомогу. Надані позивачкою квитанція та розрахунок витрат у повній мірі не підтверджують зазначені позивачкою обставини. На підставі викладеного

Outcome: approved