Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

У березні 2021 року представник позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. в сумі 18496,82 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1084,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 2636,84 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником та зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у позивача. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідач споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), про що отримує від позивача відповідні рахунки, а тому навіть при відсутності укладеного з позивачем договору на вказані послуги, зобов`язання відповідача сплачувати за послуги виникають з позадоговірних відносин, тому що встановлюються законом. Відповідач не сплачує плату за надані послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість, та, відповідно до довідки про розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. відповідач має борг в сумі 18496,82 грн., на який позивачем нараховано 3 % річних в розмірі 1084,63 грн., та інфляційні втрати в розмірі 2636,84 грн. Позивач вказує, що відповідач зазначену заборгованість в добровільному порядку не сплачує, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кахно (Кирильчук) І.А. від 10.03.2021 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В травні 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення у справі в якості співвідповідача [PERSON] , який є співвласником квартири [ADDRESS] , а також сторона позивача просила позовні вимоги задовольнити, стягнувши солідарно із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період із 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. в сумі 18496,82 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1084,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 2636,84 грн. В зв`язку із перебуванням судді Кирильчук І.А. у відпустці по вагітності та пологам, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 1552 від 26.10.2021 року, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Чередніченко Н.П. У справі було залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Відзив на позов до суду не подали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками в рівних частинах квартири [ADDRESS] та вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачами не укладено. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідачі споживають житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), про що отримують від позивача відповідні рахунки на оплату, та доказів зворотному з боку відповідачів суду надано не було. Відповідачі не сплачують квартирну плату та плату за надані послуги, у зв`язку з чим у відповідачів виникла перед позивачем заборгованість, яка відповідно до довідки про розрахунок заборгованості, складає за період з період з 01.05.2015 р. по 01.01.2021 р. суму в розмірі 18496,82 грн., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1084,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 2636,84 грн. Розрахунок позивача стороною відповідачів не спростовано, та доказів на підтвердження належної сплати відповідачами за надані послуги суду також надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг; і відповідно до п. 5. ч. 3. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 в редакції Постанови КМУ № 45 від 24.01.2006 р. із наступними змінами та доповненнями, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховуються щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Отже, позивач і відповідачі є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачі порушують вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем, та звертає увагу на те, що відповідачами даний розрахунок не спростовано, та не доведено належне виконання своїх зобов`язань щодо внесення плати за послуги з утримання будинків та споруд. Крім того, будь-яких клопотань в частині застосування до позовних вимог строків позовної давності зі сторони відповідачів до суду не надходило. Згідно з ч. ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, власник (наймач) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 20 чачтиною 3 пунктом 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок, що споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, що встановлені законом або договором. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача доведені дослідженими матеріалами справи. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідачів доводи вимог позивача не спростовані, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача в рівних частинах слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved