Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна входить садиба, що знаходиться по [ADDRESS] . Дана садиба належала [PERSON] , оскільки вона своєчасно прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але юридично не оформила своїх спадкових прав. Позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом і відповідним чином прийняла спадщину. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на садибу. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на будинковолодіння за спадкодавицею. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з: 1) цегляного житлового будинку "А" загальною площею 112.2 м.кв., житловою площею 70.5 м.кв.; 2) глиновалькованої літньої кухні "Б" загальною площею 56.0 м.кв.; 3) цегляного хліва «В» загальною площею 69.4 м.кв.; 4) цегляного хліва «Г» загальною площею 16.4 м.кв.; 5) цегляного хліва «Д» загальною площею 17.9 м.кв. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини спадкоємцем, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р., ЗУ "Про власність" 1991 р. В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка належним чином прийняла спадщину після померлої, що підтверджується копією спадкової справи №14 від 15.03.2016 року, заведеної після смерті [PERSON] , яка була витребувана судом із нотаріальної контори. З даної копії спадкової справи також вбачається, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом. Інших осіб які б претендували на дане спадкове майно не встановлено (а.с.64-96). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та архівної довідки від 31.12.2021 р. №3776/01-18 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а отже спадкоємці за законом чи заповітом не звертались, що свідчить про відсутність інших спадкоємців які б претендували на дане спадкове майно (а.с.45, 50). Разом з тим, з довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області від 16.02.2022 №46/02.13.12.-13, вбачається, що [PERSON] , своєчасно з 15 грудня 1994 року фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав (а.с.46). В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 10.08.2021 р. №450 про склад спадкової садиби. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено (а.с.14). В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи долучено звіт №13 від 23.02.2022 року про оцінку садиби по [ADDRESS] , у відповідності до якого її вартість складає 95370 грн. (а.с.33-34). Позивачка у встановленому порядку не може оформити право власності на дану садибу, оскільки за життя спадкодавиці не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.01.2022 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.13). Згідно звіту технічного стану житлового будинку від 29.07.2021 р. вбачається, що спадкова садиба відповідає вимогам надійності і є можливість її безпечної експлуатації (а.с.15-25). Згідно ч.2 ст.12 ЗУ "Про власність": Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved