Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

11 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності у порядку спадкування. В позовній заяві, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, зазначає, що [INFO] у с. Вузлове Радехівського району Львівської області померла його мати [PERSON] . В подальшому, [INFO] у с. Вузлове Радехівського району Львівської області помер і його батько [PERSON] . Згідно даних, викладених у довідках Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 1137 та № 1136 від 20.10.2020 року від імені померлих [PERSON] та [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Так як, після смерті матері [PERSON] , [INFO] та смерті батька [PERSON] , [INFO] залишилася спадкова маса, яка не була прийнята та стосовно якої відсутні заповідальні розпорядження, має місце успадкування майна померлих за законом. У склад спадкового майна, окрім іншого, увійшло право власності на земельну ділянку площею 2,81 га, на яку виданий Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №13-136912 та земельну ділянку площею 2,23 га, на яку виданий Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №13- 136911, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області. У органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини позивач не звертався, оскільки вважав, що спадкові права після смерті матері та батька набув автоматично шляхом проживання із ними. Так само не звертався і до нотаріуса із заявою про відмову прийняття спадщини. Таким чином, позивач пропустив визначений законодавцем строк для прийняття спадщини і вагомих причин, за наявності яких можна було б клопотати про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, немає. Більше того, нещодавно позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що набув таке право фактично прийнявши спадкову масу, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавці за життя втратили оригінали сертифікатів. За таких обставин, більш дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду, він немає. Інших претендентів на спадкову масу з числа спадкоємців за законом першої черги, окрім як вказаних у позові в якості сторони, немає. Просить встановити факт, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , індивідуальний податковий номер [NUMBER] , право на середню земельну частку (пай) загальною площею 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановити факт, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , індивідуальний податковий номер [NUMBER] , право на середню земельну частку (пай) загальною площею 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.4-8,54). У підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просив позов задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши думку позивача та відповідача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] у с. Вузлове Радехівського району Львівської області, померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 02.11.2001 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.12). [INFO] у с. Вузлове Радехівського району Львівської області, помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 25.10.2002 року Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.21). Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження батьків позивача, серії [NUMBER] (а.с.11,13-14,22,23). Згідно даних, викладених у довідці, виданій виконкомом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 1137 від 20.10.2020 року, [PERSON] дійсно до дня смерті [INFO] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із нею без реєстрації проживав син - [PERSON] . Від імені померлого виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.18,55). З довідки, виданої виконкомом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 1136 від 20.10.2020 року, [PERSON] дійсно до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] , разом із ним без реєстрації проживав син - [PERSON] . Від імені померлого виконкомом Вузлівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.26,55). Відповідно до даних викладених у довідках Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 917 та №918 від 25.08.2020 року, спільно із померлими [PERSON] та [PERSON] , в [ADDRESS] , окрім останніх, був зареєстрований син - [PERSON] . Дані відомості підтверджуються також копією будинкової книги (а.с.16,25,28-34). Після смерті [PERSON] та [PERSON] , залишилася спадщина, в яку увійшло право власності на земельну ділянку площею 2,40 га, на яку виданий Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №13-136912 та земельну ділянку площею 1,82 га, на яку виданий Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №13-136911, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташовані на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.15,24). З довідок Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області № 919 та № 920 від 25.08.2020 року, вбачається, що відповідно до записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю, [PERSON] та [PERSON] видано сертифікати, серії ЛВ №13-136912 та серії ЛВ №13- 136911 (а.с.19,27). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67005317 від 26.10.2021, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Радехівською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №167/2020 та видано свідоцтво про право на спадщину, серії НРЕ 696858 від 27.07.2021, зареєстровано в реєстрі за №406, згідно якого [PERSON] прийняв спадщину, а саме: житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.56,59,60). З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67005356 від 26.10.2021, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , видно, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.57). Відповідно до списку громадян, яким передаються земельні частки (паї) у власність, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 2,40 га, та [PERSON] - земельну ділянку площею 1,82 га (а.с.58). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Факт, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вступив в володіння та користування земельними ділянками, в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , не довіряти показам яких у суду немає підстав (а.с.65). Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті [PERSON] та [PERSON] . Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved