Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 07 червня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що за час сумісного проживання з відповідачем, вони так і не стали справжнім подружжям, бо у них різні погляди на сімейне життя, на ведення побуту. На цьому ґрунті у них постійно виникали сварки та скандали, які негативно відображались на їх психічному стані. Це й послужило припиненню їх сумісного проживання. Подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу є неможливим, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи двічі сповіщений належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які письмові заяви від нього до суду не надходили. Враховуючи позицію позивача, та що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства повідомлявся про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно та за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року. Їх шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 102 (а.с.7). Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище « [PERSON] », оскільки вона не заявляла про відновлення дошлюбного прізвища. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved