Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказувала, що вона, досягнувши пенсійного віку, звернулася до органів Пенсійного фонду України з метою призначення їй пенсії за віком. Однак вона отримала відмову у призначенні їй пенсії за віком через невідповідність написання її прізвища та ім`я по батькові у довідках, що підтверджують її трудовий стаж з написанням її прізвища та ім`ям по батькові у національному паспорті. Так, у витязі із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00032618249 від 04 червня 2002 року прізвище заявника не співпадає з її прізвищем в паспорті, а саме в паспорті зазначено « [PERSON] », а у витязі « [PERSON] »; в довідці №0383 від 12 березня 2021 року ім`я по батькові в наказі про звільнення не співпадає з ім`ям по батькові в паспорті заявника, а саме в наказі зазначено ім`я по батькові на російській мові « [PERSON] », а в паспорті на українській мові « [PERSON] »; в довідці №1 від 21 вересня 2021 року також ім`я по батькові не співпадає з ім`ям по батькові в паспорті заявника; в довідці №П-57 від 10 серпня 2021 року ім`я по батькові не співпадає з ім`ям по батькові в паспорті заявника; в довідці про заробітну плату №0382 від 12 березня 2021 року ім`я по батькові не співпадає з ім`ям. Тому їй не зараховано до трудового стажу декілька періодів роботи, а від так [PERSON] не набула права на призначення їй пенсійних виплат. Саме тому вона була змушена звернутися із даною заявою до суду. Ухвалою від 25 січня 2022 року було відрито провадження в справі та одночасно було витребувано від Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином оформлену і засвідчену копію актового запису № 109 від 10 травня 1980 року про реєстрацію шлюбу між чоловіком на ім`я [PERSON] і жінкою на ім`я [PERSON] ; та від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином оформлену і засвідчену копію актового запису № 399 від 04 червня 2002 року про розірвання шлюбу між чоловіком [PERSON] і жінкою [PERSON] , складеного Дзержинським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду клопотання, в якому підтримала заяву та просила її задовольнити, а також просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п. 12 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК (в редакції 1963 року), оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК (в редакції 1963 року) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 2001 року МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, [PERSON] народилась [INFO] в м. Ковель Волинської області. Російською мовою ім`я заявника вказано як « [PERSON] ». Наразі її вік становить 60 років і вона набула право на отримання пенсії. 24 вересня 2021 року вона звернулась до Головного управління ПФУ в Харківській області з заявою про призначення пенсії, але натомість отримала відмову у призначенні пенсії, оформлене рішенням від 30 вересня 2021 року. Підставами для відмови слугували ті обставини, що в частині поданих документів прізвище чи ім`я та по батькові не співпадають з прізвищем, іменем та по батькові заявника, як вони зазначені в паспорті. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25 липня 1961 року Ковельським міським бюро ЗАГС Волинської області, та яке складено української мовою, [INFO] в м. Ковелі Волинської області народилася [PERSON] . На свідоцтві проставлено відмітку про видачу паспорту серії [NUMBER] від 27 серпня 1978 року. Згідно з атестатом № [NUMBER], виданим 04 липня 1980 року, [PERSON] 04 липня 1980 року закінчила навчання у Волинському професійно-технічному училищі Волинського обласного управління побутового обслуговування населення, де отримала кваліфікацію «Перукар чоловічий, жіночий». Період навчання становив два роки, з 01 вересня 1978 року. Крім того, із копії запису акта про укладення шлюбу № 109 від 10 травня 1980 року, складеного відділом ЗАГС виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів Волинської області, вбачається, що того дня одружилися громадянин [PERSON] , [INFO] , і громадянка [PERSON] , яка народилась [INFO] в м Ковель, та яка є ученицею професійно-технічного училища облпобутуправління. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». На день укладення шлюбу особу [PERSON] було підтверджено паспортом серії [NUMBER] . 12 квітня 2002 року Дзержинським районним судом м. Харкова в справі № 2-3283 за позовом [PERSON] було ухвалено рішення, яке викладене російською мовою, в якому зазначено наступне: «Брак, зарегистрированный 10 мая 1980 года между [PERSON] и [PERSON] Ковельским городским отделом регистрации актом гражданского состояния Волынской области, актовая запись № 109 - расторгнуть». Відповідно до ст.ст. 38, 39, 44 КпШС України за життя подружжя шлюб може бути розірваний шляхом розлучення за заявою одного з подружжя або їх обох. Розірвання шлюбу провадиться в судовому порядку, а у випадках, передбачених статтями 41 і 42 цього Кодексу, - органами реєстрації актів громадянського стану. Шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 12 квітня 2002 року Відділом РАГС Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова був складений запис акту про розірвання шлюбу №399 від 04 червня 2002 року, в якому українському мовою вказано, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , який був укладений 10 травня 1980 року Ковельським бюро РАГС Волинської області, було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2002 року, справа № 2-3283. Свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 04 червня 2002 року було видано [PERSON] . Після розірвання шлюбу кожен з подружжя продовжив іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Повідомлення за вих. № 1898/3 від 04 червня 2002 року про реєстрацію розірвання шлюбу відділом РАГС Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова було направлено до Відділу РАГС Ковельського міського управління юстиції Волинської області, на підставі якого на записі акта про укладення шлюбу № 109 від 10 травня 1980 року було зроблено відповідну відмітку. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00032618249 від 16 вересня 2021 року, спеціалістами відділу державної РАЦС по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 10 жовтня 2011 року були внесені відомості про актовий запис № 109 від 10 травня 1980 року про реєстрацію шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , прізвище якого було змінено на « [PERSON] ». У цьому ж витязі з Державного реєстру вказано, що цей шлюб був розірваний 04 червня 2002 року на підставі актового запису № 399. Досліджені докази в їх сукупності достовірно вказують на те, що заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і до моменту укладання шлюбу вона мала прізвище « [PERSON] ». Неспівпадіння прізвища заявника [PERSON] з її прізвищем, внесеним до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, викликано неправильною українсько-російською транслітерацією її прізвища під час видачі у 2001 році паспорту громадянина України, в той час як подружнє прізвище заявника « [PERSON] », зазначене у 1980 році саме українською мовою, було внесено до Державного реєстру лише у 2011 році без врахування відомостей про прізвище подружжя, які безпосередньо вказані у записі акту про розірвання шлюбу. Також суд вважає встановленим, що саме [PERSON] є тією особою, яка в період з 01 вересня 1978 року і по 04 липня 1980 року навчалась у Волинському професійно-технічному училищі Волинського обласного управління побутового обслуговування. В довідці № 03/05 від 17 вересня 2021 року, виданій Луцьким центром професійно-технічної освіти, вказано, що у Волинському професійно-технічному училищі Волинського обласного управління побутового обслуговування населення з 01 вересня 1978 року і по 04 липня 1980 року навчалась [PERSON] за професією «перукар чоловічий, жіночий», з видачею атестату № [NUMBER]. В довідці № 0383 від 12 березня 2021 року, виданій трудовим архівом виконавчого комітету Ковельської міської ради, вказано, що у Ковельський міський комбінат побутового обслуговування населення на підставі наказу № 34 від 07 липня 1980 року на посаду майстра-перукаря перукарні № 1 була призначена особа, ім`я якої вказано російською мовою як « [PERSON] », яка завершила навчання Волинському професійно-технічному училищі облпобутуправління. В цій довідці також вказано, що на підставі наказу № 9 від 01 березня 1982 року з посади була звільнена особа, ім`я якої вказано російською мовою як « [PERSON] ». В іншій довідці № 0382 від 12 березня 2021 року, виданій трудовим архівом виконавчого комітету Ковельської міської ради, вказані відомості по особовому складу Ковельського міського комбінату побутового обслуговування населення про виплату в період 1980-1982 років заробітної плати робітнику, ім`я якого в одному випадку вказано російською мовою як « [PERSON] », а в іншому - як « [PERSON] ». Такі невідповідності у зазначенні імені особи, на переконання суду, виникли через формальний підхід до оформлення документів та вільного перекладу імені заявника з української мови на російську мову. Досліджені докази, наведені вище, вказують на те, що у цих документах зазначено відомості саме про заявника [PERSON] , тому у суду не виникає сумнівів, що ці документи підтверджують трудовий стаж заявника і належать саме їй. В іншому документі - довідці № 1 від 21 вересня 2021 року, що була видана ТОВ «Аліс», вказано, що особа, ім`я якої вказано російською мовою як « [PERSON] », з ідентифікаційним № 2246213949, була прийнята на роботу з 01 вересня 1992 року та в подальшому звільнена з 31 серпня 1997 року. Згідно з карткою фізичної особи - платника податків, виданою 02 березня 2006 року ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, до Державного реєстру фізичних осіб 27 січня 1997 року були внесені відомості про [PERSON] , яка одержала ідентифікаційний № [NUMBER] . Виходячи з цього, суд вважає встановленим той факт, що в ТОВ «Аліс» в період з 01 вересня 1992 року і по 31 серпня 1997 року працювала саме [PERSON] , яка є заявником в даній справі. В довідці № П-57, виданій 10 серпня 2021 року КП «Міський архів», вказано, що у Харківському об`єднані перукарських послуг в період з травня 1982 року і до серпня 1992 року на посаді жіночого майстра працювала особа, ім`я якої вказано російською мовою як « [PERSON] ». На підставі досліджених доказів та беручи до уваги часові проміжки прийняття заявника [PERSON] на роботу та звільненні з роботи на інших підприємствах та організаціях, суд вважає безсумнівним той факт, що в довідці № П-57 від 10 серпня 2021 року вказані відомості саме про [PERSON] . Таким чином, підсумовуючи викладене вище, у суду не виникає сумнівів щодо факту належності заявнику [PERSON] , [INFO] вказаних у заяві документів про її трудовий стаж. При таких обставинах заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved