Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за участю третіх осіб Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича та Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 03.03.2021 року на підставі виконавчого напису №2180 від 20.01.2021 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. було відкрито виконавче провадження №64720047) про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача заборгованості в розмірі 74729, 37 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. З огляду на зазначене вище, представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою та просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02.12.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №2180, вчиненого 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим на наслідками вирішення спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2021 року відкрите спрощене позовне провадження. Учасники справи повідомлялись про відкриття провадження в справі. Відповідач відзиву на позов, а треті особи пояснення щодо позову не подали. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані Законом України «Про нотаріат». 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі №2180 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №Р24.200.73121 від 06.10.2015 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №15/85 від 26.11.2020 року є ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 04/12/2020-ФА від 04.12.2020 року є ТОВ «ФК «АЛАНД». ку. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.12.2020 р. по 11.12.2020 р. Сума заборгованості складає 74 229,37 грн. з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 27 595,53 грн.; - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 46 633,84 грн. За вчинення виконавчого напису третьою особою на підставі статті 11 Закону України «Про нотаріат» стягнута плата з відповідача в розмірі 500, 00 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача за виконавчим написом. Загальна сума, яка підлягає стягненню за виконавчим написом складає 74 229,37 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. 03.03.2021 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64720047 з примусового виконання виконавчого напису. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що положення пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року на час його застосування, а саме 08.09.2020 року був визнаний судом незаконним та не чинним згідно з Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. Постановою Великої Палати Верховного Суду №11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11. 2017 року відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що правові норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим №2180 від 20.01.2021 року приватний нотаріус керувався не чинними положеннями законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1362,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн.).

Outcome: approved