Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його батько [PERSON] , який помер [INFO] , ще за свого життя 11 травня 2016 року склав заповіт, який було посвідчено Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законом термін прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав.Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Окрім іншого майна, [PERSON] належало право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.1700 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , яка була виділена [PERSON] у власність згідно рішення Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області № 14/2 від 25 січня 1994 року, яку [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , вступивши у володіння та управління спадковим майном, скільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Переоформити спадкове майно на себе [PERSON] не встиг. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Четвертня Луцького району Волинської області, які належали [PERSON] , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.1700 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Четвертня Луцького району Волинської області. Позивач [PERSON] , представник відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] селищна рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Четвертня Луцького району Волинської області. Рішенням Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області № 14/2 від 25 січня 1994 року [PERSON] було виділено у власність, шляхом приватизації, земельну ділянку, площею 0.1700 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Четвертня Луцького району Волинської області. [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після його смерті у визначений законом термін прийняв син [PERSON] , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини він не подавав.Іншим спадкоємцем за законом на це майно являлася дочка спадкодавця - [PERSON] , однак вона будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON] , не вчинила, на спадкове майно не претендує. Переоформити спадкове майно на себе [PERSON] не встиг, помер [INFO] . Ще за свого життя 11 травня 2016 року [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] позивач своєчасно у визначений законом термін прийняв, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав.Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 11 травня 2016 року, посвідченого Четвертнянською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 26, свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 24 вересня 2019 року та серії [NUMBER] від 1 лютого 1995 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 січня 1982 року, витягу з рішення Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області № 14/2 від 25 січня 1994 року, довідки Четвертнянського старостинського округу № 5Колківської селищної ради Луцького району Волинської області№ 397 від 24 травня 2021 року, витягу з погосподарської книги № 2 за 2019 рік Четвертнянського старостинського округу № 5Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстраціюнародження від 20 травня 2021 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про відмову від спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 534/02-31 від 4 червня 2021 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про прийняття спадщини, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 10/01-16 від 11 січня 2022 року та № 11/01-16 від 11 січня 2022 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Четвертня Луцького району Волинської області, які належали [PERSON] , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] . Суд вважає, що оскільки позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.1700 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Четвертня Луцького району Волинської області, що була виділена спадкодавцю [PERSON] у власність згідно рішення Четвертнянської сільської ради Маневицького району Волинської області № 14/2 від 25 січня 1994 року, слід визнати за ним право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved