Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 14.08.2018 року він перебуває з відповідачем в шлюбі. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що з часом через різні погляди на життя та сім`ю між ними почались сварки та непорозуміння, які призвели до того, що шлюбно-сімейні відносини сторін припинилися кілька місяців тому. Син проживає з відповідачем. Шлюб набув формального характеру. Спільний побут і сімейний бюджет відсутні. Спільне господарсто не ведеться. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а неповнолітнього сина залишити і надалі проживати з матір`ю. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належно повідомлений, в заяві, поданій 31.03.2022 року, позовні вимоги підтримав, просив провести розгляд справи в його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 8). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 28.01.2022 року, сторони одружилися 14.08.2018 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 (а.с.4). Згідно з даними свідоцтва про народження від 27.11.2018 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та не вживають заходів для примирення. Тому, вказаний шлюб слід розірвати, неповнолітнього сина залишити і надалі проживати з матір`ю. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки спору щодо місця проживання дитини немає, то її слід залишити і надалі проживати з відповідачем. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved