Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~треті особи[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком\~ [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що будучи головою домогосподарства, яке розташоване в [ADDRESS] , позбавлений можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки в будинку зареєстрований [PERSON] , який перебував у шлюбі з його донькою [PERSON] . Крім нього та відповідача в житловому будинку зареєстровані його дружина [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] . В житловому будинку відповідач не проживає з 2006 року, з цього час будинком він не цікавиться, не бере участі в його утриманні та обслуговуванні, його особистих речей в будинку немає, на сьогоднішній день відповідач має постійне житло в с.Горбова Чернівецького району Чернівецької області, де проживає разом зі своєю матірю, а тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути без її участі, у випадку неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вказав, що перебував у шлюбі з донькою позивача [PERSON] , у зв`язку з чим певний період часу проживав в житловому будинку позивача [PERSON] . З 2006 року в спірному будинку не проживає, виїхав проживати в [ADDRESS] до своєї матері. З реєстрації у спірному будинку не знявся, оскільки не має можливості зареєструватися за місцем свого фактичного проживання (право власності на житловий будинок не зареєстроване). Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази та з`ясувавши усі обставини справи, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. З витягу із погосподарської книги №14 (за 2016-2020 роки), виданого Цуренським старостинським округом №1 Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 25.11.2021 за №1144 вбачається, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок\~\~в [ADDRESS] . Відповідно до п.1\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Положеннями\~ст.321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності в Україні до моменту набрання чинності\~ЦК України\~з 01.01.2004 року регулювалися положеннями\~ЦК України\~1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває право власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст.13 Закону). Крім цього, згідно з п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, №45/5 від 31.10.1975 року, діючої до 7 липня 1994 року підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом наведених норм виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, крім іншого, питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. За таких обставин, оскільки житловий будинок\~\~в [ADDRESS] , був побудований у 1979 році, до моменту набрання чинності\~Законом України «Про власність», і відповідно до записів у погосподарських книгах с.Маморниця Вама, такий належить з часу побудови позивачу, як голові двору, тому суд приходить до переконання про те, що [PERSON] вправі звернутися до суду із вимогами про усунення перешкод в користуванні цим майном, як належному позивачу у справі. Даючи правову оцінку обґрунтованості вимог позивача про усунення перешкод в користуванні цим будинком, суд виходить з наступного. Відповідач [PERSON] перебував в шлюбі з донькою позивача [PERSON] , у зв`язку з чим останній був вселений до житлового будинку в [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] ,і який надав право відповідачу [PERSON] користуватися цим житловим будинком. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано 17 січня 2011 року, що підтверджується копією рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17.01.2011 року. Згідно з довідкою Цуренського старостинського округу №1 Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №1142 від 25.11.2021 року в житловому будинку\~в [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , його дружина - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] , як співмешканець [PERSON] . Згідно акту опитування жителів с.Маморниця Вама Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] старостою Цуренського старостинського округу №1 Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 15.11.2021 року, встановлено що відповідач [PERSON] з 2006 року не проживає в будинку по [ADDRESS] . Крім того, в судовому засідання відповідач [PERSON] визнав обставини того, що не проживає за місцем реєстрації в будинку по [ADDRESS] з 2006 року. Позивач звернувся із позовом в суд про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав\~ст.ст.71, 72 ЖК України, як члена сім`ї наймача, який понад шість місяців не проживає та не користується житлом за місцем реєстрації. Однак, слід зазначити, що ст.ст.71,\~72\~ЖК України регулюють питання користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, натомість право на користування жилим приміщенням приватного житлового фонду регулюються статтями\~ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майно. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився в житловий будинок і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом, виникнення якого пов`язано виключно з перебуванням відповідача у шлюбі із донькою позивача. Згідно приписів п.4 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. У зв`язку з розірванням шлюбу між відповідачем [PERSON] та донькою позивача [PERSON] припинилася обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту, відповідач перестав бути членом сім`ї власника та спільним побутом із позивачем [PERSON] не пов`язаний, а тому його право користування житлом підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 та ч.2 ст.406 ЦК України. З урахуванням наведеного, вимоги позивача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні належним йому майном шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом житловим будинком\~ [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Одночасно задовольняючи позовні вимоги з наведених підстав, суд не вбачає виходу за межі позовних вимог, оскільки аналізуючи зміст\~ст.175 ЦПК України, враховуючи, що підставами позову, які відповідно до\~статті 49 ЦПК України\~формуються виключно позивачем, і за які у відповідності до статей\~13,\~264\~цього\~Кодексу\~суд не може виходити, є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не посилання на певну норму закону. Тому, якщо позивач посилається не на ту норму закону, суд уточнює підстави позову й застосовує відповідну норму закону незалежно від того, чи отримано на це згоду позивача, і таке вирішення спору не призведе до порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства. Крім цього, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі ст.ст.32, 317, 391, 406 ЦК України,

Outcome: approved