Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

31.08.2021 позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про встановлення факту належності за життя на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] у м. Шостка Сумської області, 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 92,5 кв. м. , житлового будинку площею 63,8 кв. м. з відповідними господарськмими будівлями і спорудами та визнання за нею, права власності в порядку успадкування за законом після сметрі діда, [PERSON] , який помер [INFO] у м. Шостка Сумської області, 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 92,5 кв. м., житлового будинку площею 63,8 кв. м. з відповідними господарськмими будівлями і спорудами. В обґрунтування позову посилаються на правомірність набуття права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за законом права власності на це майно та неможливість оформлення нею своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 7/. За життя [PERSON] належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи вищевикладене у сукупності, а також визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту належності за життя на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] у м. Шостка Сумської області, 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 92,5 кв. м., житлового будинку площею 63,8 кв. м. з відповідними господарськмими будівлями і спорудами, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту листа в.о. завідувача Шосткинської міської державної нотаріальної контори Сумської області була відкрита спадкова справа за № 338/2012, спадкоємцем, який приняв спадщину є племінниця спадкодавця [PERSON] , 1981 р.н. (заява за п/н 747 від 31.08.2012 року), яка прийняла спадщину в зв`язку з відмовою спадкоємця другої черги, сестри спадкодавця - [PERSON] (заява за п/н 701 від 21.08.2021 року) /а.с. 42-43/. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно зі ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом, зокрема, мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач, будучи спадкоємицею померлого [PERSON] відповідно до закону звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на своє ім`я на будинок, але нотаріус відмовив їй у видачі цього свідоцтва, в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений гараж і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] станом на день ухвалення рішення є єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] , яка в силу вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті останнього. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця на будинок, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає правомірним позов задовольнити і в цій частині. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved