Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовомдо ТОВ «Сіроко Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та зареєстрований в реєстрі за № 182141 про стягнення з нього на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості в розмірі 21190 грн 00коп. В обгрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено із грубим порушенням вимог чинного законодавства, оскільки стягнута за кредитним договором заборгованість не є безспірною та окрім того, стягнута за період за межами трирічного строку позовної давності; кредитний договір за яким стягнуто заборгованість був укладений в простій письмовій формі, не посвідчувався нотаріально, зважаючи на що у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного напису. Отже, наявні підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов умов його вчинення. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцької О.В. від 21 січня 2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі № 233/164/22 повернуто заявникові. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності; заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі не висловив. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний нотаріус виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. в судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, 16 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером № 182141, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Сіроко Фінанс», якому ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 016-010421 від 01 квітня 2021 року за договором позики № 9612257 від 21 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] заборгованості за період часу з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року включно за тілом кредиту в розмірі 7000 грн 00коп, заборгованості за процентами в розмірі 13440 грн 00коп. Загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 21190грн 00коп (а.с.6). 13 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. відкрите виконавче провадження № 67853186 з примусового виконання виконавчого напису № 182141, вчиненого 16 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості в розмірі 21190 грн 00 коп (а.с.8). Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку. Тобто, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Відповідачем не спростовано доводів позивача з цього приводу. Якщо договір не посвідчувався нотаріально, він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також беручи до уваги, що [PERSON] оспорюється стягнута заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису, вчиненого 16 червня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі під номером 182141 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості загальному розмірі 21190 гривень 00 копійок таким, що не підлягає виконанню. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved