Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Петрука І. В. звернувся в суд з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими. Позов обґрунтовано тим, що 18 січня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №06/08-І/02, відповідно до умов якого банк надав позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 12,9 % річних. В забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору [PERSON] передала в іпотеку належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому в зв`язку з невиконанням позичальником кредитного договору рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року з [PERSON] в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №06/08-І/02 від 18 січня 2008 року в розмірі 2112,88 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення становить 57 613,23 гривень, а також пеню за прострочення платежів по процентах в розмірі 2733,69 гривень. За результатами апеляційного перегляду вищевказане рішення суду залишено без змін та набрало законної сили. За заявою стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрито виконавче провадження № 61542761 з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №06/08-І/02 від 18 січня 2008 року. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] (позивач у цій справі). У встановлений законом строк [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, відповідно до якого успадкував квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому нотаріус повідомив позивачу про те, що спадкове нерухоме майно обтяжене іпотекою та забороною відчуження на користь стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк». Разом з тим, постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженко І. С. від 16 липня 2020 року виконавче провадження № 61542761 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 лютого 2020 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу в розмірі 2112,88 доларів США, пені в розмірі 2733,69 гривень та 1727,23 гривень судового збору закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішенням суду, припинено чинність арешту майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення. А тому, позивач звернувся до ПАТ АБ «Укргазбанк» із заявою про припинення іпотеки та заборони відчуження. У відповідь на таку заяву відповідач відмовив [PERSON] в припиненні іпотеки квартири, оскільки банк вважає, що борг за кредитним договором №06/08-І/02 від 18 січня 2008 року не погашений. Відмовляючи позивачу в припиненні іпотеки, банк не надав жодних доказів на підтвердження наявності боргу за кредитним договором. Таким чином, позивач вважає, що основне зобов`язання (зобов`язання за кредитним договором) припинилося у зв`язку з його повним виконанням, що має прямим юридичним наслідком припинення забезпечення його іпотекою. За виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. В зв`язку з тим, що відповідач не вчиняє дій, необхідних для зняття заборони відчуження нерухомого майна (предмета іпотеки) та вилучення відповідних записів з Державного реєстру іпотек, не вносить відомості про припиненя іпотеки в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі наведеного позивач просить: 1)визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором №06/08-І/02, укладеним 18 січня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] ; 2)визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки №06-08/02 без оформлення заставної, укладеним 18 січня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , посвідченим 18 січня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. за реєстровим номером №254 та припинити запис про іпотеку; 3)припинити запис про державну реєстрацію заборони №42454903 на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , що був внесений на підставі Договору іпотеки №06-08/02 без оформлення заставної, укладеним 18 січня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , посвідченим 18 січня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. за реєстровим номером №254; Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. В судовому засіданні від 09 лютого 2022 року суд ухвалив закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Петрук І. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які зазначені у позовні заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Домальчук Р. В. у судовому засіданні, заперечуючи позовні вимоги, суду пояснив, що строки дії кредитного договору та договору іпотеки, які укладені між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] , не закінчились, заборгованість за кредитним договором не погашена, а тому підстав для визнання припиненими зобов`язань за цими договорами немає. Представник відповідача визнає ту обставину, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу за кредитним договором виконано повністю, а виконавче провадження з примусового виконання цього рішення суду закінчено у зв`язку з його фактичним повним виконанням. Разом з тим, представник відповідача вказує, що після ухваленням судом рішення про дострокове стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором 06/08-І/02 від 18 січня 2008 року банк продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом на суму заборгованості за відсотковою ставкою, яка передбачена кредитним договором. Таким чином, заборгованість за кредитним договором зросла, фактичне повне виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не погасило всієї заборгованості. Свої пояснення представник відповідача підтвердив розрахунком заборгованості. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Суд установив, що 18 січня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 06/08-І/02 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 30 000 доларів США на строк з 18 січня 2008 року по 17 січня 2028 року або день, визначений п. 3.3.11 цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,9 % річних (а. с. 11-13). На забезпечення виконання Кредитного договору 18 січня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю. Б., зареєстрований в реєстрі за №254, за яким [PERSON] передала в іпотеку належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14-16). В зв`язку з тим, що [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконувала, то ПАТ АБ «Укргазбанк» використав своє право на вимогу дострокового повернення кредиту та звернувся до суду з відповідним позовом. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 27 грудня 2018 року у справі №161/2861/16-ц ухвалено стягнути з [PERSON] в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №06/08-І-02 від 18 січня 2008 року в розмірі 2112,88 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення становить 57 613,23 гривень, а також пеню за прострочення платежів по процентах в розмірі 2733,69 гривень (а. с. 17-18). Постановою Волинського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року вищевказане рішення суду залишено без змін (а. с. 19-21). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 червня 2020 року Луцьким міським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ( а. с. 9). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 червня 2021 року встановлено, що спадкоємцем [PERSON] є її син [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] (а. с. 10). Наведене дає підстави для висновку, що позивач [PERSON] успадкував нерухоме майно, яке було передано спадкодавцем в іпотеку відповідачу в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №06/08-І-02 від 18 січня 2008 року. З копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І. С. від 16 липня 2020 року встановлено, що виконавче провадження №61542761 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №06/08-І-02 від 18 січня 2008 року в розмірі 2112,88 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення становить 57 613,23 гривень, а також пені за прострочення платежів по процентах в розмірі 2733,69 гривень, - закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В мотивувальній частині цієї постанови приватний виконавець встановив, що заборгованість за виконавчим документом стягнута та перерахована стягувачу, витрати виконавчого провадження сплачені в повному обсязі (а. с. 22). Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Частиною першою статті 593 ЦК України передбачено, що з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою, припиняється і право застави. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. За аб. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Такий правовий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц та від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц. Встановлені обставини справи та досліджені судом докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави для висновку про те, що зобов`язання за Кредитним договором №06/08-І-02 від 18 січня 2008 року, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , є припиненим внаслідок його виконання. На підтвердження такого висновку суду свідчить, зокрема, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року, яким встановлено загальну суму заборгованості за Кредитним договором, та постанова про закінчення виконавчого провадження №61542761 від 16 липня 2020 року, з якої встановлено, що сума боргу сплачена в повному обсязі. Суд ураховує, що постанова приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І. С. від 16 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №61542761 є чинною та сторонами виконавчого провадження не оскаржувалась. Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що з часу ухвалення судом рішення про дострокове погашення кредиту та до дати смерті [PERSON] банк мав право нараховувати відсотки, розмір яких встановлений Кредитним договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Зазначений правовий висновок був урахований у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі №383/869/14, від 10 лютого 2021 року у справі №331/3410/16-ц, від 30 червня 2020 року у справі №717/1223/17-ц та інших. В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними доказами наявності заборгованості за Кредитним договором. З наведених мотивів суд також відхиляє здійснений відповідачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 05 листопада 2020 року, відповідно до якого заборгованість за Кредитним договором становить 6 026,75 доларів США (а. с.39-41). Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не спростував відповідними процесуальними інструментами доводи позивача та не підтвердив наявність невиконаних зобов`язань за Кредитним договором. За відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором є підстави для встановлення факту належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання (Кредитного договору). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19). З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження іпотечного майна, адже правових підстав для його утримання під обтяженням немає. Тож, зобов`язання позивача за іпотечним договором є припиненими, а наявна заборона відчуження іпотечного майна та відомості, внесені до Державного реєстру іпотек, обмежують право власності позивача. Позовна вимога про припинення запису про державну реєстрацію заборони №42454903 на нерухоме іпотечне майно є похідною від позовної вимоги про визнання припиненим права іпотеки, а тому вона також підлягає до задоволення. Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2724,00 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача, як сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Outcome: approved