Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги ти, що з 25.11.2011 вона разом з [PERSON] перебували у шлюбі. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.11.2015 шлюб між ними розірвано та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Однак, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зріс. [PERSON] з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] та відкриття виконавчого провадження Ужгородським РВ ДВС №51812268 жодного разу не здійснив оплату аліментів, у зв`язку з чим на даний час виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 36500 гривень. У зв`язку з різким підвищенням плати за комунальні послуги, а також підвищенням цін на продукти харчування та предмети обіходу, її матеріальне становище, а також матеріальне становище їхньої доньки сильно погіршилося. По мірі підростання доньк, її грошові витрати значно зросли, витрати на одяг, підручники, шкільну та спортивну форму, шкільне приладдя, засоби гігієни, ліки, а також інші речі пов`язані із створенням нормальних умов для життя та виховання доньки, відвідування гуртків та підготовку у репетиторів, а також шкільні обіди для доньки складають від 3 до 4 тисяч гривень на місяць, а присуджена 500,00 грн., сума на сьогоднішній день є замалою для дитини відповідного віку, вона особисто не може забезпечити належний рівень. У зв`язку з цим просить суд змінити розмір аліментів, які були визначені рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року в розмірі 500,00 грн., а саме: просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу за її відсутності. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.05.2012. Зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.11.2015 вбачається, що судом ухвалено стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сума аліментів, яка визначена вищевказаним рішенням на утримання їхньої доньки є значно меншою від мінімального розміру аліментів, встановленого законодавством України станом на сьгоднішній день . Позивач вказує, що її матеріальне становище сильно погіршилося через різке підвищенням плати за комунальні послуги, підвищенням цін на продукти харчування та предмети обіходу. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] та відкриття виконавчого провадження Ужгородським РВ ДВС №51812268 не виконує вказане рішення належним чином, у зв`язку з чим існує заборгованість зі сплати аліментів. Вказану обставину позивач підтверджує довідкою про розрахунок заборгованості по ламентам № 3-898/16 від 29.07.2016 року. Позивач стверджує, що відповідач має постійний заробіток, оскільки працює неофіційно на будівництві, середній заробіток його за місяць становить 20000 грн. Доказів зворотнього стороною відповідача не надано, такий право на подання відзиву не скористався. Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що розмір аліментів, який визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.11.2015 року є недостатнім для утримання та виховання їхньої доньки, забезпечення нормального розвитку дитини, а тому є підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства тастягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум у 2021 році для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня складає 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Суд надавши правову оцінку наведеному враховує той факт, що розмір прожиткового мінімуму в порівнянні з 2015 роком зріс, так як і зросли матеріальні витрати на утримання дитину, яка подорослішала і потребує більших витрат. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, приймаючи до уваги, що обов`язок щодо утриманні неповнолітньої дитини покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 гривень, щомісяця і до досягнення нею повноліття. Крім цього, слід стягнути з відповідача судові витрати, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку.

Outcome: approved