Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

Заявник звернулася з даною заявою до суду та просить встановити факт належності Договору міни домоволодіння, посвідченого секретарем виконавчого комітету Данилівської сільської ради народних депутатів Васильківського району Київської області 30 листопада 1987 за реєстровим №79 померлій [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що 28 листопада 2020 року [PERSON] отримано Постанову приватного нотаріуса Васильківського нотаріального округу Київської області Носенко Галини Анатоліївни про відмову у вчинення нотаріальної дії №173/02-31 від 28.11.2020 року, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: Київська область, Фастівський район (до прийняття постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» 17 липня 2020 року № 807-ІХ - [ADDRESS] , який належав її покійній сестрі [PERSON] . Як зазначає заявник, підставою відмови стала невідповідність прізвища спадкодавця ( [PERSON] ) у Договорі міни домоволодіння, посвідченого секретарем виконавчого комітету Данилівської сільської ради народних депутатів Васильківського району Київської області 30 листопада 1987 за реєстровим №79, оскільки в Договорі міни власником будинку зазначено [PERSON] . Натомість, її прізвище на день посвідчення договору - « [PERSON] ». Прізвище « [PERSON] », вказане в Договорі, є дошлюбним (дівочим) прізвищем покійної сестри [PERSON] . Заявник та її представник в судове засідання з`явилися, подавши до суду заяву, в якій просили здійснювати розгляд справи у їх відсутність, викладені в заяві вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно п. 6 ст. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є сестрами. На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Згідно постанови приватного нотаріуса №173/02-31 від 28.11.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав її покійній сестрі [PERSON] через невідповідність прізвища спадкодавця ( [PERSON] ) у Договорі міни домоволодіння, посвідченого секретарем виконавчого комітету Данилівської сільської ради народних депутатів Васильківського району Київської області 30 листопада 1987 за реєстровим №79 (надалі за текстом - Договір міни). В Договорі міни власником будинку зазначено [PERSON] . Натомість, її прізвище на день посвідчення договору - « [PERSON] ». Відповідно до Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Данилівської сільської Ради народних депутатів Васильківського району за 1987 рік Договір міни домоволодіння 30.11.1987 року посвідчено за номером нотаріальної дії 79, помилково зазначено [PERSON] , як [PERSON] , при цьому, зазначається, що документ наданий для посвідчення особи стороною Договору -паспорт серії [NUMBER] , виданий 25.07.1987 року. Отже, предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для оформлення спадщини. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця перешкоджає реалізації заявником права на оформлення спадщини, а виправити описку у вказаних документах на даний час неможливо, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення належності правовстановлюючого документа, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Outcome: approved