Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідальним квартиронаймачем [PERSON] виникли договірні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення, у зв`язку із чим такому абоненту відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Однак відповідач, як споживач відповідних послуг, свої зобов`язання по оплаті таких послуг з водовідведення та водопостачання не виконує, у зв`язку з чим за таким абонентом, що проживає за адресою: [ADDRESS] , утворилась відповідна заборгованість. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушена була звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради суму заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення станом на 31.08.2021 року у загальному розмірі 21 172 грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволені позовних вимог з огляду на те, що по-перше, в позовній заяві про стягнення заборгованості зазначено період з 01.01.2016 року по 31.08.2021 року, що перевищує позовну давність, по-друге, в позовній заяві зазначено, про застосування заходів досудового врегулювання, але не надано доказів відправлення чи вручення відповідачеві претензії, по-третє, не надано жодних методологічних та математичних обчислень щодо обґрунтованості і достовірності суми розрахунку, 3% річних та розрахунку інфляційних збільшень, лише надані загальні відомості з розрахунку заборгованості та довідка по особовому рахунку за період з 01.01.2016 року по 31.08.2021 року. Також просила застосувати наслідки спливу строків позовної давності до даного спору, про що подала відповідну заяву. Представником позивача було подано відповідь на відзив, у якій вона просила задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що по-перше, те, що відповідач користувалася послугами, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу заборгованість за водопостачання та водовідведення згідно з діючими нормами споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб та частина боргу знаходиться в межах позовної давності, по-друге, посилання відповідача на необґрунтованість розрахунку, інфляції та трьох відсотків річних є безпідставними, оскільки наданий розрахунок містить повну інформацію стосовно заборгованості відповідача, по-третє, щодо посилання відповідача з приводу відсутності в матеріалах справи доказів досудового врегулювання позивач зазначає, що ним 23.09.2021 року було направлено досудове повідомлення (поштовий реєстр), окрім того, направлення претензії чи вимог не є обов`язковою умовою для звернення до суду з відповідним позовом, тобто законодавством не встановлено обов`язку досудового врегулювання спору. Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що послуги та якість води, яку постачає Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради в її оселю не відповідає якісним нормам питної води, а тим самим змушує її купувати додатково воду придатну до використання у інших компаній і витрачати додаткові кошти, щоб не наносити шкоди своєму власному здоров`ю. Отже, відповідач категорично не погоджується із сумами розрахунку позивача та просить перерахувати суму заборгованості та скасувати 3% річних та інфляційне збільшення. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволені позову з мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву, та запереченнях на відповідь на відзив. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні і водовідведенні за його місцем проживання. Матеріалами справи підтвердженого, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , а відтак, відповідно є абонентом щодо користування послугами водопостачання і водовідведення до вказаної квартири. Матеріалами справи також підтверджено, що згідно рішення № 526 Дніпропетровської міської ради від 20.04.1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про виникнення договірних правовідносин між вказаними учасниками справи. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] , свої зобов`язання по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення не виконує, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем, метаном на 31.08.2021 року виникла заборгованість у розмірі 21 172 грн. 92 коп., з яких: сума основного боргу за період з 01.01.2016 року по 31.08.2021 року - 18 076 грн. 40 коп., 3 % річних - 381 грн. 05 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 2 715 грн. 53 коп. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, позивач звертався до [PERSON] , з досудовим повідомленням про врегулювання спору, однак заборгованість названим відповідачем так погашена і не була. Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також, відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.2 ст.5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з вимогами ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Що стосується періоду, за який необхідно стягнути заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, то тут суд дійшов такого висновку. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення рішення по справі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позову. Позивач звернувся із вказаним позовом до суду 29.10.2021 року. Враховуючи письмові заперечення відповідача, в яких вона просила застосувати строк позовної давності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги лише у межах не охоплених строком позовної давності. Отже, з відповідача на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2018 року по 31 серпня 2021 року у сумі основного боргу у розмірі 15 866 грн. 68 коп. Щодо позовних вимог у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу, то вони не підлягають задоволенню, оскільки останні, вочевидь, нараховані в тому числі і на суму основного боргу за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року, а в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості інфляційних втрат та 3% річних, який би дозволяв суду як перевірити правильність такого нарахування, так і самостійно виокремити нарахування за той період і тими сумами основного боргу, у задоволенні яких судом відмовлено. Відтак не підлягають задоволенню вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних ні повністю, ні частково з огляду на їх неналежну обґрунтованість та недоведеність. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають лише частковому задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 31.08.2021 року заборгованість у загальному розмірі 15 866 грн. 68 коп., з яких: сума основного боргу - 15 866 грн. 68 коп. за період з 01 жовтня 2018 року по 31 серпня 2021 року, а в задоволені решти позовних вимог слід відмовити.. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 701 грн. 10 коп. (15 866 грн. 68 коп. х 2 270 грн. : 21 172 грн. 92 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial