Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19.07.2021 року з мобільного додатку "ДІЯ" дізнався про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.06.2021 року. Ознайомившись зі змістом цієї постанови встановив, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 18.03.2021 року видано виконавчий напис № 30856 про стягнення з нього на користь ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості в розмірі 29900 грн. 00 коп. Вказав, що жодних кредитів у ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" не отримував, кредитних договорів не підписував й не оформлював, вимоги від відповідача щодо сплати заборгованості за кредитним договором не надходили. Приватний нотаріус Головкіна Я.В. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувалася п. 2 Переліку, який постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 був визнаний нечинним та незаконним, відтак нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, зокрема виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за відсутності документів, що свідчать про безспірність заборгованості. Крім того, він як боржник не був повідомлений про наявність заборгованості, не отримував вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим не мав можливості оспорити вимоги кредитора. Вказує, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він взагалі з відповідачем не укладав будь-яких кредитних договорів, що прямо свідчить про те, що виконавчий напис є протиправним, винесений з порушенням чинного законодавства України. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни від 18.03.2021 року, реєстровий № 30856, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості в розмірі 29900 грн. 00 коп.; стягнути з ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 23.07.2021 року в задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів відмовлено, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19.08.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" Литвинець С.А. про витребування доказів. Також ухвалою суду від 19.08.2021 року позов [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 29.09.2021 року від позивача [PERSON] на виконання вимог, викладених в ухвалі від 19.08.2021 року, до суду надійшло клопотанням про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.11.2021 року за клопотанням позивача [PERSON] витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни ( [ADDRESS] ) належним чином завірені копії наступних документів: виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 18.03.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 30856 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 29900 грн. 00 коп.; документів, що були надані нотаріусу ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" та на підставі яких вчинений виконавчий напис № 30857 від 18.03.2021 року; ліцензії нотаріуса. В іншій частині у задоволенні клопотання відмовлено. 05.11.2021 року за вих. № 45510, 06.12.2021 року за вих. № 49440 та 31.12.2021 року за вих. № 52734 копія вищевказаної ухвали надсилалась приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіній Я.В. для виконання, проте не виконана, матеріали на виконання ухвали суду від 02.11.2021 року до суду не надійшли. Ухвалою суду від 22.03.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. 16.08.2021 року представник відповідача ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" адвокат Литвинець С.А. подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідач не погоджується з доводами і запереченнями позивача, оскільки виконавчий напис нотаріуса вчинено у зв`язку з невиконанням позивачем умов договору № 1736115 про надання кредиту від 16.07.2018 року, який укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти), що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом відповідача 20.03.2018 року, яку акцептовано позивачем 16.07.2018 року шляхом підписання електронним підписом позивача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", ч. 1 ст. 205, ст. 638, ст. 639 ЦК України) Заявки на отримання кредиту позивача № 1736115 від 16.07.2018 року на обраних позивачем умовах. Після укладення договору повідомлення про це було направлене на електронну пошту позивача. Надані на підставі вказаного договору грошові кошти у розмірі 4000 грн. перераховані на картковий рахунок позивача, відкритий в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 16.07.2018 року. Позивачем у визначений договором строк до 15.08.2018 року кредит не повернуто, проценти не сплачено. Станом на дату звернення відповідача до приватного нотаріуса з заявою на вчинення виконавчого напису (18.03.2021 року) прострочення позивача з повернення кредиту становило 946 днів, що є меншим за встановлений нормативними актами трирічний період. На підтвердження розміру заборгованості відповідачем, окрім засвідченої виписки з особового рахунка за договором, надано довідку-розрахунок про наявність непогашеної заборгованості станом на 03.03.2021 року, яка свідчить про те, що заявлена відповідачем до стягнення сума є меншою аніж фактична сума заборгованості. Вказав, що з метою вчинення оскаржуваного виконавчого напису одночасно з заявою ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" надав нотаріусу наступні документи: 1) оригінал Договору в електронному вигляд у формі, що відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової; 2) засвідчену Відповідачем виписку з особового рахунка за Договором (із зазначенням суми заборгованості та строком її погашення); 3) копію претензії, направленої Позивачу перед вчиненням виконавчого напису; 4) копію списку згрупованих поштових відправлень (листів рекомендованих) за формою 103, який містить у собі відомості (ПІБ адресатів, їх адреси, штрихкоди-ідентифікатори відправлень) про відправлення 10.03.2021 року відповідачем рекомендованих листів клієнтам, зокрема й позивачу, із претензіями щодо погашення заборгованості із зазначенням відповідних сум. В чинній редакції Постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" приписи пункту 2 (Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин) не виключено. Відповідно, допоки вищенаведену Постанову не прийнято в редакції, яка виключатиме наведене, відповідач має право проводити стягнення заборгованості за договорами, що не завірені нотаріально, проте за якими боржниками, а в межах даної справи - позивачем, допущено прострочення, на підставі виконавчого напису нотаріуса, не порушуючи при цьому норми чинного законодавства. Підстави вважати виконавчий напис таким, що вчинено із порушенням чинного законодавства, відсутні. Просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Треті особи пояснення щодо позову не надали. Учасники процесу, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, позивач звернувся з клопотанням проводити розгляд справи без його участі, інші учасники процесу про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не звернулись Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача проти позову, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівськогорайонного нотаріального округу Київської областіГоловкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №30856, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 1736115 від 16.07.2018 року, укладеним з ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП", на користь стягувача ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості за період з 15.08.2018 року по 03.03.2021 року у розмірі 29900 грн. 00 коп., що складається з: 4000 грн. 00 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 25900 -прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області від 11.06.2021 року Гречин Н.В. від 11.06.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65776182 з примусового виконання виконавчого напису № 30856, вчиненого 18.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" заборгованості в розмірі 29900 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині доповнення Переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. В п. 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, визначено, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Наявні матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір між [PERSON] та ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" № 1736115 від 16.07.2018 року укладений шляхом в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти), що опублікована на веб-сайті credit365.ua та підписана електронним цифровим підписом відповідача 20.03.2018 року, яку акцептовано позивачем 16.07.2018 року шляхом підписання електронним підписом Заявки на отримання кредиту на обраних позивачем умовах. Вказаний договір між сторонами по справі не є таким, що посвідчений нотаріально. Таким чином, вчиняючи 18березня 2021 року виконавчий напис № 30856, приватний нотаріусОбухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23, без законних на це підстав вчинила виконавчий напис про стягнення заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, який не є нотаріально посвідченим. Подібний висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Отже, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, - вже не чинні. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У ч. 1 ст. 88Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). До відзиву представником відповідача приєднана копіяпретензії ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" за вих. № 25770043604/ВМ від 03.03.2021 року, адресованої [PERSON] щодо погашення заборгованості по кредитному договору № 1736115 від 16.07.2018 року. Посилання представника відповідача ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" у відзиві на позов на отримання [PERSON] вищевказаної претензії 15.04.2021 року відповідно до витягу з трекінгу з офіційного веб-сайту "Укрпошта" № 02002492507314, суд вважає непереконливими. Жодного належного доказу того, що поштове відправлення від ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" було вручене саме позивачу у даному провадженні [PERSON] , як і доказів того, що 10.03.2021 року на його адресу направлялась саме претензія за вих. № 25770043604/ВМ від 03.03.2021 року (тобто через 7 днів після створення документу), відповідачем суду не надано. Навіть за умови, якщо припустити, що [PERSON] 10.03.2021 року дійсно направлялась претензія від 03.03.2021 року, ця кореспонденція була отримана адресатом 15.04.2021 року, тобто майже через місяць після вчинення виконавчого напису. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Так, оскаржуваний виконавчий напис вчинено щодо стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1736115, укладеним між [PERSON] та ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" 16.07.2018 року. Згідно заявки № 1736115 від 16.07.2018 року, погодженої ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП", [PERSON] погодився на отримання кредиту в сумі 4000 грн., строк повернення кредиту 30 днів, процентна ставка 1,06 від суми кредиту в день, реальна процентна ставка 385 %, очікувана сукупна вартість кредиту 1266 грн., загальна сума до повернення 5266 грн. В ході судового розгляду відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі доказів наявності заборгованості [PERSON] перед ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" в розмірі 29900 грн. 00 коп., який є предметом виконавчого напису, що оскаржується у вказаному провадженні, а навпаки надано документи, які містять відмінні відомості щодо розміру заборгованості станом на 03.03.2021 року. Так, відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 1736115 [PERSON] за період з 15.08.2018 року по 03.03.2021 року загальний розмір заборгованості становить 29900 грн. 00 коп., а відповідно до довідки-розрахунку про наявність непогашеної заборгованості станом на 03.03.2021 року - розмір заборгованості складає 61126 грн. 00 коп., не надано доказів надання приватному нотаріусу Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіній Я.В. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 18.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 30856, нарахована з дотриманням умов кредитного договору, а також має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved