Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-24 00:00:00

17 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 892901842 від 05 червня 2018 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Позивач посилається на те, що 02 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором 892901842 від 05 червня 2018 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 24 травня 2021 року у загальному розмірі 17 985 грн, у тому числі: -нараховані три відсотки річних - 311 грн 07 коп, -втрати від інфляції - 732 грн 65 коп, -заборгованість за тілом кредиту - 3590 грн 80 коп, -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 1831 грн 20 коп, -заборгованість з пені - 11 520 грн. 01 липня 2021 року на адресу суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] . З матеріалів позовної заяви видно, що у кредитному договорі № 892901842 від 05 червня 2018 року, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був замінений кредитор внаслідок відступлення права вимоги. Позов пред`явлено новим кредитором - ТОВ «Вердикт капітал». Відповідно до положень статей 516, 518, 519 Цивільного кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги. Таким чином рішення суду може вплинути на права та обов`язки первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Тому ухвалою суду від 07 липня 2021 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Цією ж ухвалою призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками 03 грудня 2021 року. Відзиву на позов не надійшло. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 05 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір № 892901842, згідно якого відповідач отримав кредит на суму 3600 грн строком на 30 днів і зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Позичальник сплачує проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 3,65 відсотків річних (а.с.8-12). 05 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору № 892901842 від 05 червня 2018 року згідно якої продовжено строк, на який був наданий кредит, на 30 днів, починаючи з 05 липня 2018 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,70 відсотків в день від суми кредиту (а.с.12). 02 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 02/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором 892901842 від 05 червня 2018 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с.16-26). На день відступлення права вимоги за кредитним договором № 892901842 від 05 червня 2018 року, тобто на 02 листопада 2018 року, заборгованість складала: основний борг (тіло кредиту) - 3590 грн 80 коп, відсотки - 1831 грн 20 коп (а.с.27). Позивачем наданий розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 24 травня 2021 року включно (а.с.13-15). Проте розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової установи). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц. Позивачем не надано завіреної копії первинного документу, який містить відомості про господарську операцію - видачу [PERSON] кредитних коштів відповідно до договору № 892901842 від 05 червня 2018 року. Таким чином матеріали справи не містять належних доказів того, що кредитні кошти за договором № 892901842 від 05 червня 2018 року були дійсно отримані відповідачем, тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed