Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

06.12.2021 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області в з позовом про визнання виконавчого напису №12214 від 28 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, таким, що не підлягає виконанню (а. с. 2-5). Обґрунтовуючи позов, зазначає, що виконавчий напис було видано з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зазначає, що виконавчий напис може бути виданий лише у разі надання доказів щодо безспірності заборгованості та за нотаріально-посвідченим договором. Ухвалою від 08 грудня 2021року (а. с. 22-26) заяву позивача про забезпечення позову було задоволено та зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Ухвалою від 08 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, одночасно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф, належним чином завірену копію виконавчого напису №12290 від 28.05.2021 та копії сіх документів, на підставі яких його було вчинено (а.с.20-21). У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, відповідно до якої позивач позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.31). Відповідач про причину неявки суд не повідомив, відзиву та заяви про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не направив. Треті особи про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином, письмових пояснень по суті позову не направили. Лист, адресований ПН КО Данич О.Ф. повернувся до суду з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81\~ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Степановичем було відкрито виконавче провадження ВП №67099594 з примусового виконання виконавчого напису №1229, виданого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., яким стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ: 35234236) загальну суму заборгованості 30951,94грн., що виникла за кредитним договором №001-157020030413 від 03.04.2013 року, укладеним між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] (а.с.6-7). Таким чином, факт видачі оспорюваного виконавчого напису, підтверджується долученою до позовної заяви копію постанови про відкриття виконавчого провадження, самим фактом відкриття такого виконавчого провадження, та учасниками справи не оспорюється. Відповідач, який обізнаний про суть і підстави позову, своїм правом на подачу відзиву не скористався, обов`язку щодо надання усіх наявних у нього письмових доказів, не приховування доказів, не виконав. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~\~Законом України «Про нотаріат»\~\~та іншими актами законодавства України, ч. 1 \~ст. 39 Закону «Про нотаріат». Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012 року №296/5. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. В цьому зв`язку суд звертає увагу, що відповідач жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для видачі виконавчого напису, а також, що подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості та, що з дня виникнення права вимоги за кредитним договором, укладеним 03.04.2013 року, на момент вчинення виконавчого напису минуло не більше трьох років, надісланих боржнику повідомлень про усунення порушення умов договору, суду не надав. Так, відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. В цьому зв`язку, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Таким чином, приватним нотаріусом Данич О.Ф. не міг бути вчинений виконавчий напис №12214 від 28 травня 2021 року на підставі зазначеного в ньому Кредитного договору №001-15702-0304313 від 03.04.2013 , укладеного між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] , який не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Подібна правова позиція наведене у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21\~вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження №\~12-5гс2) З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Будь-яких доказів, які б спростовували ці висновки суду, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за основним позовом в сумі 908 гривень(а.с.1), а також за заявою про забезпечся позову в сумі та 454 гривні (а.с.15), на загальну суму 1362 гривні, підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved