Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . У належній йому квартирі зареєстрований відповідач та який у зазначеній квартирі не проживає понад установлені законом строки без поважних причин, а реєстрація відповідача порушує його права, як власника нерухомого майна. Місце проживання відповідача невідоме, а тому позивач позбавлений можливості вирішити питання в добровільному порядку, у зв`язку з чим, посилаючись на ст. 405 ЦК України, просить суд визнати задовольнити позов. Відзиву на позов не надходило. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом. Згідно з ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позовної заяви, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1535, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 290143477 від 14 грудня 2021 року (а.с. 7, 8). Відповідно до відомостей Відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради за № 6067 від 30 грудня 2021 року, довідки № 3099 від 03 листопада 2021 року про зареєстрованих осіб [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 13). З акту від 04 листопада 2021 року складеного головою квартального комітету № 33 [PERSON] в присутності жителів зазначеного кварталу: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що відповідач у зазначеному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, однак не проживає з 2009 року (а.с. 9). Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved