Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 12.06.2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1270. Позов мотивує тим, що 12.06.20218 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1270. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Їх з відповідачем сімейне життя не склалось, у них не має справжніх сімейних відносин, вони мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. В зв`язку з цим вона прийшла до висновку, що жити подружнім життям вони не можуть. На даний час їхній шлюб носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам їхнього сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Зубань О.О. надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Марціновська Д.М. надала до суду відзив, в якій позовні вимоги визнала частково, не заперечує щодо розірвання шлюбу та повернути позивачу сплачений нею судовий збір. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.06.2018 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження дитини. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Представником відповідача в відзиві на позовну заяву не заперечувалося щодо розірвання шлюбу, що свідчить про небажання відповідача зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи із вказаного, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved