Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Олійник В.Б. просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 6535,00 грн щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки покликався на те, що сторони з 04.08.1994 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.05.2021 шлюб між сторонами розірвано. Молодший син [PERSON] після розлучення проживає з позивачкою, перебуває на її повному матеріальному утриманні, на даний час навчається і є студентом ІІ-го курсу денної форми навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету в м. Києві. Заробітна плата [PERSON] за останні півроку в середньому складає 29359 грн, однак у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати за основним місцем роботи позивачка з сином фактично опинилися в скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги на щоденне утримання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина зовсім не надає та фактично ніякої участі у вихованні та додаткових витратах не несе. Дозвільні програми розвитку сина (кіно, музеї, відпочинок тощо) взагалі відмовлявся оплачувати хоча б частково, оскільки вважає, що це не є необхідним для його розвитку. Також на закупівлю канцелярських товарів, речей та одягу на 2021-2022 навчальний рік не виділив жодної гривні, сказавши, що коштів немає, бо звільнився з роботи. Щодо харчування (мінімум 200-300 гривень на день), відповідач повідомив, що це виключно проблеми позивачки, оскільки син проживає з нею, і відповідно він коштів надавати не буде. На даний час у період формування повнолітнього дорослого організму син [PERSON] постійно потребує повноцінного харчування і позивачка змушена оплачувати йому покращене харчування.. Таким чином, сину [PERSON] повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку і становлення як повнолітньої особистості, який продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, оскільки не має самостійного заробітку. Належний рівень матеріальної підтримки самостійно [PERSON] не має можливості забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти в твердій грошовій формі. До вересня 2021 року відповідач працював на посаді - медичний директор з поліклінічної роботи КНП «Стрийська центральної міська лікарня». На даний час, як повідомив позивачці раніше, займається відкриттям приватного медичного центру, а також має ще додаткові джерела доходів, дані про які може бути встановлено під час розгляду справи в суді. Приблизний мінімальний місячний розрахунок утримання сина [PERSON] на час навчання в м. Києві становить 13070 гривень на місяць. Тобто, відповідач має сплачувати аліменти в розмірі 6535 гривень у місяць, що забезпечуватиме рівність щодо виконання обов`язку по утриманню сина, який продовжує навчання. Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно (житловий будинок загальною площею 156,6 кв.м, житловою площею 65,8 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер 4611200000:08:007:0023, за адресою: [ADDRESS] , а також нежитлове приміщення - гараж № [NUMBER] , який розташований за адресою: [ADDRESS] ), його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки твердження позивачки, наведені в позові, є абсурдними, адже він не ухиляється від свого обов`язку щодо утримання сина. Відповідач безпосередньо спілкується з сином та, враховуючи свій матеріальний стан, потреби сина, надає щомісячно сину [PERSON] матеріальну допомогу, що підтверджується квитанціями про переказ коштів. Пред`являючи позов до суду, позивачка вказала в якості підстави для стягнення аліментів його можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він є працездатним. Однак ці обставини належно не підтверджені та стягнення з нього аліментів на утримання сина на час його навчання в розмірі 6535 грн поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Щодо твердження позивачки про наявність у нього нерухомого та рухомого майна, то рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 листопада 2021 року ухвалено в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 1531977,50 грн вартості належної їй 1/2 частки у спільному майні подружжя, а саме: житлового будинку загальною площею 156,6 кв.м, житловою площею 65,8 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер 4611200000:08:007:0023, за адресою: [ADDRESS] ; нежитлового приміщення - гаражу № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , а також автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Lanos» 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , дата державної реєстрації 20.07.2010. За таких обставин, враховуючи дохід відповідача [PERSON] , який становить 10380 грн, нарахованих без відрахувань податку, відрахувань до пенсійного фонду та фонду соціального страхування, розмір комунальних послуг та споживчий кошик необхідних продуктів харчування, відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, що на межі бідності. Таким чином, доводи позивачки про необхідність стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не заслуговують на увагу, оскільки позивачкою не надано жодного доказу про наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу саме в такому розмірі. Третя особа на стороні позивачки [PERSON] правом подачі пояснень щодо позову не скористався. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25 жовтня 2021 року головуючим у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 21/ Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.10.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, залишено без руху /а.с. 22/. 15.11.2021 представником позивачки [PERSON] адвокатом Олійником В.Б. подано заяву на усунення недоліків /а.с. 25-28/. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.12.2021. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 29/. 30.11.2021 від представника позивачки [PERSON] адвоката Олійника В.Б. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду /а.с. 34/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.12.2021 судове засідання розглядом відкладено на 28.12.2021 та постановлено проводити таке в режимі відеоконференції /а.с. 37/. В судовому засіданні судом залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні позивачки [PERSON] , [INFO] . Розгляд справи по суті відбувся 18.03.2022 за участі позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте заявлений позивачкою [PERSON] розмір аліментів у сумі 6535 грн вважає необґрунтованим, а тому з урахуванням обставин, наведених у відзиві, просить суд визначити аліменти в розмірі 2500 гривень. Представники сторін з невідомих суду причин на розгляд справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, ні позивачка, ні відповідач не наполягали на відкладенні розгляду справи у зв`язку з їх відсутністю та клопотали про проведення судового засідання та розгляду справи по суті за фактичної явки сторін. Третя особа на стороні позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. З долученої до матеріалів справи заяви судом встановлено, що останньому відомо про позов [PERSON] про стягнення аліментів і такий з ним узгоджено. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, визнається та не заперечується позивачкою та відповідачем, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.05.2021, та є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою Національного авіаційного університету № 1052 від 06.09.2021 [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету четвертого рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2018 до до 30.06.2024 /а.с. 7/. Відповідно до договору № 342 від 03.09.2021 [PERSON] є наймачем житлового приміщення у гуртожитку Національного авіаційного університету, за проживання в якому за період з 01.09.2021 по 31.01.2022 сплачено 2600,00 грн, що підтверджується квитанцією № 58063331 від 08.09.2021 /а.с. 8-15/. Відповідно до довідки про доходи № 775 від 30.09.2021, виданої КНП «Стрийська центральна міська лікарня», [PERSON] працює в КНП «Стрийська центральна міська лікарня» на посаді психолога (основне місце праці). Загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.04.2021 по 30.09.2021 склала 97085,91 грн /а.с. 16/. Відповідно довідки від 30.09.2021 судом встановлено, що [PERSON] з 01.03.2021 по 31.08.2021 надавала послуги Благодійній організації «Благодійне товариство «Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД, м. Львів» за договорами ЦПХ. Загальна сума доходу за період з 01.03.2021 по 31.08.2021 склала 121742,60 /а.с. 17/. Відповідно до довідки про доходи № 123 від 21.12.2021, виданої ТОВ «Видавничий дім «Укрпол», [PERSON] обіймає посаду лікаря пункту охорони здоров`я. Загальний дохід за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року становить 32731,19 грн /а.с. 54/. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з необхідністю отримання повнолітнім сином [PERSON] , який продовжує навчання, матеріальної допомоги (аліментів) на своє утримання та ненаданням такої допомоги відповідачем у необхідному розмірі в добровільному порядку. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який є студентом другого курсу денної форми навчання факультету кібербезпеки, комп`ютерної та програмної інженерії Національного авіаційного університету четвертого рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2018 до 30.06.2024., тобто після досягнення ним 23-х років. З позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, звернулась його матір [PERSON] , визначивши необхідний щомісячний платіж (розмір аліментів) у сумі 6535 гривень. На підтвердження зазначеного розміру аліментів та можливості його сплати відповідачем позивачка покликається на наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та отримувані ним доходи. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що визнає свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, проте вважає вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 6535 гривень необґрунтованими. У зв`язку з вищенаведеним суд вважає за необхідне звернути увагу, що в законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, тобто відсутня мінімальна чи максимальна їх величина. При цьому суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Так, в даному конкретному випадку суд враховує, що відповідач [PERSON] обіймає посаду лікаря пункту охорони здоров`я ТОВ «Видавничий дім «Укрпол». Загальний його дохід за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року становить 32731,19 грн (середньомісячний дохід 8000 грн). Належних та допустимих доказів отримання відповідачем інших доходів позивачкою суду не надано, незважаючи на те, що остання була вправі заявляти клопотання про їх витребування у разі неможливості їх отримання самостійно, проте наданим правом позивачка [PERSON] не скористалась. А тому твердження позивачки про наявність у відповідача інших доходів, окрім тих, що надані, суд вважає голослівними та непідтвердженими належними та допустимими доказами. Крім цього, суд враховує, що нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 156,6 кв.м, житловою площею 65,8 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер 4611200000:08:007:0023, за адресою: [ADDRESS] , а також нежитлове приміщення - гараж [ADDRESS] , тобто нерухоме майно, на наявність якого у відповідача позивачка покликається як на підставу визначення розміру аліментів у сумі 6535 грн, є предметом позову про поділ спільного майна подружжя у справі № 456/2635/21, а тому в даному конкретному випадку не береться судом до уваги, оскільки рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2021 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя шляхом стягнення вартості частки не набрало законної сили. При цьому, в разі ухвалення остаточного рішення в даній справі, сторони вправі звернутись до суду з позовом про збільшення/зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Окрім цього, суд бере до уваги, що доходи позивачки за шість місяців 2021 року складають 218828,51 грн, в той час як доходи відповідача за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року складають 31731,19 грн. Зазначені вище обставини у своїй сукупності спростовують твердження позивачки про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 6535,00 гривень, оскільки покладення на відповідача обов`язку сплати аліментів саме в такому розмірі призведе до істотного порушення його майнового стану та поставить платника аліментів у вкрай скрутне матеріальне становище. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати із [PERSON] на користь сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2021 року і до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання - [INFO] , але не довше, як до досягнення ним двадцяти трьох років, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме можливостям платника та потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв`язку з чим не працює та потребує матеріальної допомоги. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: partial