Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

09.07.2021 [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову вказано, що відповідач є батьком їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом з матір`ю. Син є студентом першого курсу денної форми навчання за контрактом, спеціальність 051 Економіка, ступінь вищої освіти: бакалавр, факультет Міжнародного туризму та економіки Національного університету «Запорізька політехніка» (ІV рівень акредитації), стипендію не отримує. Відповідно до договору №051-1/5226 від 14.09.2020 про надання освітніх послуг, термін навчання за першим освітнім рівнем «бакалавр» складає 4 навчальних роки (8 семестрів), а саме: з 2020 року по 2024 рік включно, та загальна ватрість освітньої послуги становить 59600грн., тобто по 14900грн. за кожен навчальний рік. Ніякого доходу син не має. Позивач не має можливості повністю забезпечити матеріальні потреби сина, пов`язані з його навчанням, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно на період навчання їх сина. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено звернутись до компетентного суду Республіки Білорусь із судовим дорученням про правову допомогу в рамках Конвенції про правову допомогу і правових відносин по цивільним, сімейним і кримінальним справам від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року. Звернулись із судовим дорученням до компетентного суду Республіки Білорусь, провадження у справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення документів, та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. 21 грудня 2021 року на адресу суду з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшли документи, отримані у зв`язку з виконанням доручення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій на території Республіки Білорусь стосовно [PERSON] , необхідних у зв`язку із розглядом даної цивільної справи - підтвердження про вручення документів та заперечення відповідача на позов з додатками, в якому відповідач [PERSON] зазначає, що позовні вимоги викладено некоректно, заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини від всіх видів заробітку, так як повнолітній син [PERSON] , який продовжує навчання, є дієздатним, у нього відсутні будь-які обмеження чи заборони здійснювати трудову діяльність, разом з тим, він обрав форму навчання за контрактом, і не розглянув варіанти вступу до навчальних закладів і отримання послуг на бюджетній основі. Крім того, відповідач зазначає, що 29.06.2021 був вимушений укласти кредитний договір з ВАТ «Банк Бабрабыт» строком на 5 років, за яким щомісячні платежі становлять приблизно 500 білоруських рублів, коштів не вистачає. Відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог в повному обсязі (а.с.23-34). Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2021 поновлено провадження у вказаній справі. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені вимоги в повному обсязі (а.с.13). В протоколі судового засідання суду Полоцького району та міста Полоцька Вітебської області від 19.10.2021 зазначено, що відповідач згоден на розгляд справи за його відсутності (а.с.25 зворот). Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 08 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Полоцького міськвиконкому Вітебської області Республіка Білорусь (копія свідоцтва та переклад до нього - а.с.7-9), батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] , актовий запис №198 (а.с.7). За договором №051-1/5226 від 14.09.2020 про надання освітніх послуг між Національним університетом «Запорізька політехніка», [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання на контрактній основі Національного університету «Запорізька політехніка», ІV рівня акредитації (а.с.12). [PERSON] проживає в Україні разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні, що не спростовано та не оспорюється відповідачем. Щорічна оплата за навчання [PERSON] складає 14900грн., що підтверджується копією договору про надання освітніх послуг (а.с.12). Відповідач працює машиністом в УП «Витебское отделение БелЖД» (мовою оригіналу), як зазначено в протоколі судового засідання, пояснення відповідача щодо заявлених позовних вимог (а.с.25 зворот). За нормами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки має дохід у виді заробітної плати. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, зокрема сплату відповідачем аліментів на утримання сина [PERSON] до його повноліття на користь матері (позивача по справі) в розмірі 1/4 частини від його доходів. Доводи відповідача щодо наявності у нього боргових зобов`язань по кредитному договору суд відхиляє, так як покращення свого матеріального становища має добровільний характер. Вимога позивача в частині стягнення аліментів на навчання з 05.05.2021 є необгрунтованою, так як аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 09 липня 2021 року до закінчення навчання, тобто до 01.06.2024 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Згідно зі ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову.

Outcome: partial