Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] разом з ї представником адвокатом Осокіним С.Ю. 10.12.2021 звернулися до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] та просять збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2014 року, справа №505/2422/14-ц, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі з 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття щомісяця, на ј частину заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття, тобто [INFO] . Підставою тому зазначала те, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2021. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2014 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця до досягнення нею повноліття. Даний розмір аліментів був стягнутий з урахуванням того, що на утриманні у відповідача станом на день постановлення рішення на утриманні була ще одна дитина. Яка наразі є повнолітньою, та аліменти на неї не стягуються. На даний час у відповідача немає аліментних зобов`язань, окрім зобов`язань на утримання спільної з позивачкою дитини, а тому на думку позивачки є підстави просити суд про збільшення розміру аліментів з 1/6 частини заробітку, на ј частину заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, тобто [INFO] . Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу. Позивачка у судове засідання не з`явилася, телефонограмою просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву та пояснення, в яких вказав, що позовні вимоги не визнає, вважає, що сума сплачуваних ним аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх його видів доходу є достатньою для утримання доньки, так як це виходить на даний час приблизно від 4500,00 грн. до 6000,00 грн. Вказав, що хоча дитина після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою, він не відмовляється від надання матеріальної допомоги крім аліментів, та бере участь у вихованні та утриманні дитини. Крім того, вказав, що останній раз коли бачив дитину, судячи з її вбрання не вважає, що кошти витрачаються на неї в повному обсязі, дочка додаткових занять та гуртків не відвідує, а тому вважає, що сума стягуваних з нього аліментів на утримання дитини є достатньою, а у відповідності до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, тому забезпечувати гармонійний розвиток дитини повинні обоє батьків. Також відповідач вказав, що на його утриманні знаходяться його батьки похилого віку, які потребують лікування, тому частина коштів витрачається з його заробітної плати. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено таке. Сторони перебували у шлюбі з 06.04.2013, проте рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2021 їх шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 31.07.2013, актовий запис №447. Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2014 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини усіх його видів заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку з 06.06.2014 та до 25.07.2016, а надалі у розмірі 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до 25.07.2031, що підтверджується копією виконавчого листа, справа №505/2422/14-ц. Відповідно до звітів за №№16,17 від 12.03.2020 про здійснені відрахування та виплати з заробітної плати [PERSON] , який працює в ВП Локомотивного депо Подільськ, на посаді машиніст електровоза, в період з вересня 2014 року до лютого 2020 року сума нарахованої заробітної плати становить 1265239,00 грн., а сума утриманих податків та інших обов`язкових платежів 266715,57 грн. Згідно розрахунків заробітної плати наданих до суду відповідачем, розмір стягуваних аліментів з заробітної плати [PERSON] становить: за вересень 2019 року - 5005,34 грн., за жовтень 2019 року 4227,17 грн., за листопад 2019 року 4366,33 грн., за грудень 2019 року 3987,85 грн., за січень 2020 року 4203,51 грн., за лютий 2020 року 3780,48 грн., за січень 2022 року 5589,51 грн., за лютий 2022 року 6262,39 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 14.10.1978 відносно [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З виписки із медичної карти амбулаторного хворого, [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером та хворіє на гіпертонічну хворобу ІІІ стадії 2 ступеню. Артеросклероз судин головного мозку. Знаходиться на постійній підтримуючій терапії. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого, [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою та хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ стадії 2 ступеню. Перебуває на постійній підтримуючій терапії. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Згідно із\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~передбачено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи зміст ст. ст.181,\~192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, що стосується позовних вимог [PERSON] про збільшення розміру аліментів, де позивачка, як одержувач аліментів, на утримання дитини, мотивувала свої вимоги тим, що матеріальне становище у відповідача покращилось, так як ще одна дитина, на яку він сплачував аліменти, стала повнолітньою, тому він має можливість платити аліменти в більшому розмірі на доньку, так як є здоровою, працездатною людиною, працює офіційно, отримує дохід, інших дітей на утриманні не має. Проте суд також враховує, що позивачем не приєднано доказів офіційного заробітку відповідача чи інших видів доходів та відсутні доказів погіршення матеріального стану отримувача аліментів чи стану здоров`я дитини. Тому з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на вищевикладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення нею повноліття, тобто [INFO] . Згідно п.23 постанови пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується розподілу судових витрат, відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому у відповідності до положень ст.ст.141,\~142 ЦПК України\~з відповідача має бути стягнутий на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша\~статті 15 ЦПК України). Згідно положень частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Документів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачка до суду не надала, тому, зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачкою не доведено понесення нею витрат за надання правничої допомоги. При таких обставинах, клопотання про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивачки задоволенню не підлягає.

Outcome: partial