Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.02.2022 звернулася до суду із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Жовківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно бувшого колгоспного типу двору, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , загальна площа якого становить 82,8 кв.м., житлова 47,9 кв. м., допоміжна 34,9 кв. м., з господарськими будівлями, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформила. Обгрунтовує позов наступним. Вказує, що своє дошлюбне прізвище змінила на " [PERSON] " у зв`язку з одруженням. Її мама [PERSON] померла [INFO] . Ще до смерті матері, [INFO] , помер батько [PERSON] . Вказує, що батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. Батьки проживали в [ADDRESS] в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був батько [PERSON] , а мама була членом двору, що стверджено випискою з погосподарської книги. Право власності на майно двору зареєстровано на ім`я батька, що стверджено копією свідоцтва про право власності. Відповідно до діючого на той час законодаства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору, головою якого був [PERSON] , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/2 частині кожний. Вказує, що після смерті батька [PERSON] , мати позивачки - [PERSON] , як дружина померлого, спадщину прийняла, але не оформила нотаріально Стверджує, що на день смерті мама позивачки мала право на житловий будинок в [ADDRESS] , в цілому, окільки успадкувала Ѕ частку будинку належну померлому її чоловікові та крім того їй належала Ѕ частка будинку, як члену бувшого колгоспного типу двору. Вказує, що постановою державного нотаріуса Жовківської ДНК від 14 лютого 2022 року № 123/01-16 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] (колишнього Жовківського району Львівської області) після смерті [PERSON] , померлої [INFO] через те, що частка померлих не визначена в майні двору та через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на ім`я батька, а також роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на спадкове майно. Зазначає, що після смерті матері вона є такою що прийняла спадщину, оскільки проживала з матір`ю до дня її смерті. Просить задоволити позов. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечили та зазначили, що при вирішенні спору покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечила. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. На адресу суду також із Жовківської ДНК надійшла завірена копія спадкової справи № 184/2021 заведена після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] у м. Жовква Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України документ № [NUMBER] , виданого 12.12.2019 органом 4628. Із копії свідоцтва про народження позивачки вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу 05 серпня 1989 року із [PERSON] , що підтверджується викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу. Із копії свідоцтва про право власності, виданого 19.10.1987 виконавчим комітетом Нестеровської районної ради народних депутатів Львівської області, вбачається, що домоволодіння в [ADDRESS] належить в цілому колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , тобто батько позивачки. З копії виписки з погосподарської книги № 576, яка видана 27.05.2021 року виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що станом на 30.06.1990 року головою колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON] , 1932 р.н., членом двору - [PERSON] , 1939 р.н., - його дружина. З копії виписки з погосподарської книги № 576, яка видана 27.05.2021 року виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON] , 1932 р.н., членом двору - [PERSON] , 1939 р.н., - його дружина. Згідно з ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного типу двору, а станом на 15.04.1991 року головою двору був [PERSON] , а членом двору була [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , які не втратили право на даний двір, то суд приходить до висновку, що відповідно всі члени двору мали рівне право на частки в майні двору, по 1/2 частині кожний. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , про що 12.11.2015 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис за № 39 та що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою 12.11.2015 року. Мама позивачки [PERSON] померла [INFO] , про що 16.09.2019 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис за № 30 та що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою 16.09.2019 року. Із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64957731 вбачається, що після смерті [PERSON] в Жовківській ДНК зареєстровано спадкову справу номер у нотаріуса 184/2021. Однак державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольга Ярославівна, постановою № 123/01-16 від 14.02.2022 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з підстав недотримання ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Частка померлих не визначена в майні двору. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, право власності на колгоспний двір (житловий будинок) [ADDRESS] було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Копією довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 26.09.2021 № 568 стверджується, що [PERSON] був зареєстрований і проживав до дня смерті [INFO] у [ADDRESS] . Копією довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 26.09.2021 № 569 стверджується, що [PERSON] зареєстрована та проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті [INFO] в [ADDRESS] і вели спільне господарство. Копією довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 26.05.2021 № 571 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] у Туринківській сільській раді не посвідчувався. Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, мама позивачки фактично прийняла спадщину після смерті батька позивачки, а свого чоловіка. Копією довідки виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 27.05.2021 № 435 стверджується, що позивачка [PERSON] дійсно проживала разом із своєю мамою [PERSON] , 1939 р.н., померлою [INFO] , до дня її смерті в [ADDRESS] , і вели спільне господарство. Таким чином, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 08 лютого 2022 року, вбачається, що загальна площа будинку становить 82,8 кв.м., житлова 47,9 кв.м., допоміжна 34.9 кв.м., з господарськими будівлями. Отже, на день смерті мама позивачки мала право на житловий будинок в [ADDRESS] , в цілому, оскільки успадкувала Ѕ частку будинку належну померлому її чоловікові, а окрім того їй належала Ѕ частики будинку, як члену бувшого колгоспного типу двору. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд приходить до висновку, що право власності позивачки на даний будинок як спадкоємця першої черги за законом після смерті матері підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] ..

Outcome: approved