Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-02 00:00:00

24.11.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом від 22.11.2021 року, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 275. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.07.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в простій письмові формі був укладений Договір «Автопакет» № 05/07/2007/840/К-82. Відповідно до п. 1.1., 1.1.3.1. та 1.1.4. Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту: 39 725,00 доларів США; процентна ставка за користування кредитом: 13,15 %; дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків: 04.07.2014 року. В серпні 2021 року [PERSON] отримав постанову приватного виконавця Лабчука Р. М. про відкриття виконавчого провадження № 66349039. Згідно із інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) по даному виконавчому провадженню виявлено відсутність сканованих додатків до виконавчого документу, в т.ч. кредитного договору № 05/07/2007/840/К-82 від 05.07.2007 року з усіма додатками та/або додатковими угодами. 22.10.2021 року приватний виконавець Лабчук P.M. здійснив завантаження до АСВП заяви про відкриття виконавчого провадження, виконавчого напису № 275 від 25.01.2021 року з додатками:кредитним договором № 05/07/2007/840/К-82 від 05.07.2007 року та розрахунком відсотків заборгованості. Згідно із долученим розрахунком вказано про наявність заборгованості за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року у розмірі 1 843 732,52 грн. 25.01.2021 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було видано Виконавчий Напис про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року у розмірі 1 844 032. 52 грн., що є простроченою заборгованістю за сумою кредиту у розмірі 926 033,53 грн.; вказано, що прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 917 698,99 грн.; вказано, що сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. Позивач зауважує, що звернувшись до нотаріуса 25.01.2021 року, Банком та його правонаступниками (Відповідачем) було пропущено 3-річний термін звернення до нотаріуса, який закінчився 05.07.2017 року. Встановивши вищевказані обставини, які прямо випливають із умов Кредитного Договору та Закону, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. мав би відмовити ТОВ «ФК Еліт Фінанс» у вчиненні виконавчого напису. Крім того, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то будь-яких підстав у нотаріуса щодо видачі Виконавчого напису не було, так як подані документи не відповідали Переліку документів, які б підтверджували безспірне списання. Тому, дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису від 25.01.2021 року позивач та його представник вважають неправомірними, так як вони суперечать нормам чинного законодавства України. 24.11.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області задоволено заяву про забезпечення позову, зупинено приватному виконавцю виконавчого округу Хмельницької області Лабчуку Роману Михайловичу стягнення по виконавчому напису від 25.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в Реєстрі за номером 275, про стягнення заборгованості та встановлено заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису № 275 від 25.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, відкрите постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2021 року ВП № 66349039. 25.11.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у ній за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням по справі судового засідання. 03 березня 2022 року представник позивача Бейлик А. Б. подав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні від 13.12.2021 року та 14.02.2022 року, проте в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа: приватний Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідно до відповіді першого заступника Мінстра Міністерства юстиції України наказом Міністерства юстиції України №1358/5 від 14.04.2021 року у зв`язку із неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішенням судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане 13.08.2012 року за № 8832 на імя [PERSON] , анульовано. Тому суд за згодою позивача та його представника на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було видано Виконавчий Напис про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року у розмірі 1 844 032. 52 грн., що є простроченою заборгованістю за сумою кредиту у розмірі 926 033,53 грн.; вказано, що прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 917 698,99 грн.; вказано, що сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.2 ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до змісту ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до змісту ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 25 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Як вбачається з копії договору «Автопакет» № 05/07/2007/840/К-82, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, такий договір було укладено між ВАТ КБ «Надра» та позивачем [PERSON] 05.07.2007 року у простій письмовій формі, і такий договір не посвідчений нотаріально. Таким чином, оскільки зазначений кредитний договір, на підставі якого нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Разом з тим встановлено, що позивач не отримував жодних повідомлень чи вимог від ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» (який є кредитором-правонаступником) про сплату будь-якої заборгованості. На підтвердження або спростування даних доводів позивача, представник відповідача будь-яких підтверджуючих документів не надано, а тому суд вважає, що вони є достовірними. Крім того відповідачем не надано підтверджуючих доказів правонаступництва прав та обов`язків від первинного кредитора. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц з подібних правовідносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, судом встановлено, що дійсно виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича від 25.01.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №275, було вчинено з грубим порушенням вимог щодо встановлення безспірності заборгованості позивача, у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі становлять суму розмірі 1362 грн., що складаються з: судового збору за подання позовної заяви - 908 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору за подання позовної заяви - 908 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved