Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Любахівської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька позивачки [PERSON] відкрилась спадщина - земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розатошовані на території Любахівської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області загальною площею 2,21 га. Вказану спадщину вона прийняла як спадкоємець за законом, однак спадкову справу оформити не змогла, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті власника. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 19.11.2021 року. Ухвалою суду від 26.11.2021 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27 січня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, однак подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Володимирецької селищної ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, надав суду пояснення, в якому просив проводити розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії [NUMBER] . За життя [PERSON] , належала земельна ділянка, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія І-РВ №017240. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки проживав із спадкоємицею на момент її смерті що підтверджується довідкою від 04.08.2020 року №675, яка видана виконкомом Любахівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Спадкове майно, складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2,21 га на території Любахівської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, Родинні відносин позивачки та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] де дівоче прізвище позивачки « [PERSON] », свідоцтвом про народження позивачки серія [NUMBER] де її батьком записаним [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №66666131 від 30.09.2021 року вбачається, що позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини 29.03.2004 року та її заяву було прийнято. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 12.10.2021 року вбачається, що спадкодавиці видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0146232. Згідно постанови Володимирецької державної районної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 11.11.2021 року, №1165/01-16, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, оскільки державний акт на право власності на земельні ділянки від 11.12.2003 року серії І-РВ №017240 виданий після смерті [PERSON] , Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набула право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сетифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації № 421 від 08.12.2003 року був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] , був спадкоємцем майна [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті дружини, позивачка [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , за законом першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved