Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-29 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 18.01.2022 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов. Предмет позову: зняти арешт з нерухомого майна: 6/8 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , накладений: на 1/8 частину житлового будинку Постановою № 4975 від 18.11.2002 року; на все майно - Постановою від 03.04.2012 року, - виданих державними виконавцями Державної виконавчої служби Шполянського району Черкаської області; визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 6/8 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , та складається з об`єктів нерухомого майна: житлового будинку з верандою (літ. - А1, а2) загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м; сараю (літ.-БІ); сараю (літ,- В1); вбиральні (літ. - Г1); погріба (літ. Д1); огорожі (№ 1); 1/2 частини колодязя ( № 2), вартістю 100000 (сто тисяч) гривень. Свою заяву позивач мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Позивач є донькою померлого [PERSON] .. За заявою позивача приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу Черкаської області Курінним А.В. 27.10.2021 була відкрита спадкова справа № 82/2021 після смерті [PERSON] . Слід зазначити про те, що до складу спадщини померлого батька входить земельна ділянка, площею 3,2622 га, яку спадкодавець за життя заповів [PERSON] , про що склав заповітне розпорядження 31.05.2016. В свою чергу [PERSON] не є спадкоємцем [PERSON] по закону, тому вона не має підстав для спадкування іншої частини спадщини, яка не була охоплена заповітом. Так, до складу спадщини [PERSON] , неохопленої заповітом, входить 6/8 частин у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В цей же час 1/8 частина житлового будинку належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва по право на спадщину, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 23.01.1964 № 66. В свою чергу 5/8 частин у житловому будинку перейшли до [PERSON] після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 258, виданого 16.05.2012, при цьому право власності на вказану частину будинку у [PERSON] не виникло в зв`язку з тим, що останній не звертався за життя до органів державної реєстрації прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію права власності на 5/8 частин житлового будинку, що підтверджується інформацією Шполянського відділку КП «ЧООБТІ». Отже, 13.12.2021 позивач звернулася до нотаріуса із заявою на оформлення спадщини, яка була прийнята нею після смерті [PERSON] , зокрема 6/8 частин житлового будинку, втім нотаріус відмовив у вчиненні такої нотаріальної дії, мотивуючи тим, що на вказану частину житлового будинку накладено арешт. На звернення Шполянської державної нотаріальною конторою була надана із матеріалів справи, що містить відомості про накладання заборони, - копія Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена 18.11.2002 державним виконавцем Шполянського районного відділу ДВС у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа № 2-368, виданого 13.07.2002 Шполянським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 693,78 грн. Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 13.06.2002 у справі № 2-368/2002 за позовом [PERSON] до [PERSON] по стягнення боргу, підтверджується факт стягнення з останнього на підставі цього судового рішення на користь [PERSON] грошового боргу в сумі 693,38 грн. Разом з тим Шполянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області у листі-відповіді від 30.11.2021 № 8317 зазначив про те, що у відділі відсутня будь-яка інформація щодо виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа № 2-368 від 13.07.2002, виданого Шполянським районним судом Черкаської області, де стороною є [PERSON] , [INFO] . Також Шполянський районний суд Черкаської області у відповіді на звернення позивача від 24.11.2021 вказав на те, що цивільна справа № 2-368/2002 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу була знищена в зв`язку із спливом терміну дії зберігання, тому суд не в змозі надати відомості щодо повернення виконавчого листа до Шполянського районного суду. Водночас Реєстр права власності на нерухоме майно щодо житлового будинку містить також інформацію про те, що згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданою Відділом державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції 03.04.2012, на все майно, що належить [PERSON] ( [INFO] ) накладено арешт. Позивач стверджує про неправомірність накладення арешту на частину житлового будинку, в наслідок якого він позбавлений можливості оформити право власності на вказане майно, яким володіє на законних підставах, чим порушується його право на спадщину, за захистом якого позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.01.2022 було відкрито провадження в справі. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач 1 у суд не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач 2 у суд не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа 1 в суд не з`явилася, про час, дату та місце розгляду спраив була належним чином повідомлена. Третя особа 2 в суд не з`явилися, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Третя особа 3 в суд не з`явилася, про час, дату та місце розгляду спраив була належним чином повідомлена. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.11.2020, виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] в с. Лебедин (а.с. 12, 50). Відповідно до свідоцтва про народження від 15.08.1987 серії [NUMBER] , виданого районним відділом ЗАГС м. Шпола Черкаської області 15.08.1987, [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 13, 54). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.07.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського райнного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2007 (а.с. 14, 54). Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67020016 від 27.10.2021 приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу Черкаської області Курінним Анатолієм Васильовичем 27.10.2021 була відкрита спадкова справа № 82/2021 після смерті [PERSON] (а.с. 15, 53). Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2021 № 57/02-14 приватний нотаріус Звенигородського нотаріального округу Черкаської області Курінний А.В. відмовив [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії мотивуючи тим, що на вказану частину житлового будинку та інше майно, належне спадкодавцю [PERSON] накладено арешт (а.с. 16). Згідно з даними проведеної технічної інвентаризації КП «ЧООБТІ», що відображені в повідомленні про результати огляду об`єкта нерухомого майна від 14.10.2021 № 407/о, будинок за адресою: [ADDRESS] складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. - А1, а2) загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м; сараю (літ.-БІ); сараю (літ.-В1); вбиральні (літ. - Г1); погріба (літ. Д1); огорожі (№ 1); 1/2 частини колодязя (№ 2) (а.с. 17). Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,8 м2, складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. - А1, а2), сараю, сараю, вбиральні, погріба, огорожі № 1, 1/2 частини колодязя № 2 (а.с. 17-20). Згідно з довідкою Шполянського відділку КП «ЧООБТІ», виданою 13.10.2021 № 407, 1/8 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва по право на спадщину, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 23.01.1964 № 66 (а.с. 21). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 258, виданого 16.05.2012 приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В., 5/8 частин у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] перейшли до [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 22). Згідно з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначених в інформаційній довідці № 293947824 від 09.01.2022, [PERSON] є власником на праві приватної спільної часткової власності 1/8 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до змісту розділу «Відомості про об`єкт нерухомого майна» відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції 03.04.2012, на все майно, що належить [PERSON] накладено арешт (а. с. 23-24). Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби 18.11.2002, на 1/8 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] накладено арешт (а.с. 25). Згідно з рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 13.06.2002 у справі № 2-368/2002 за позовом [PERSON] до [PERSON] по стягнення боргу, підтверджується факт стягнення з останнього на підставі цього судового рішення на користь [PERSON] грошового боргу в сумі 693,38 грн (а.с. 26). Відповідно до інформації, наданої Шполянським відділом державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області у листі-відповіді від 30.11.2021 № 8317 у відділі відсутня будь-яка інформація щодо виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа № 2-368 від 13.07.2002, виданого Шполянським районним судом Черкаської області, де стороною є [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Згідно з інформацією, наданою Шполянським районним судом Черкаської області від 24.11.2021 цивільна справа № 2-368/2002 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу була знищена в зв`язку із спливом терміну ії зберігання, тому суд не в змозі надати відомості щодо повернення Виконавчого листа до Шполянського районного суду (а.с. 28). Згідно з заявою [PERSON] до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Курінного А.В. від 27.10.2021 за № 212 заявниця повідомила, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] (а.с. 47). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, № довідки 67019780, за параметрами запиту: [PERSON] , інформація відсутня (а.с. 51). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, № довідки 67019812, за параметрами запиту: [PERSON] , 18.02.2016 приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Курінним А.В. було посвідчено заповіт за № 58596815 та 31.05.2016 заповіт за № 59037895. Обидва заповіти чинні (а.с. 52). Відповідно до заповіту від 18.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Курінним А.В., [PERSON] склав заповіт на земельну ділянку, площею 3,2622 га з кадастровим номером 7125784000:04:001:0256, на ім`я [PERSON] (а.с. 55). Згідно з Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № витягу 36047794, на 1/8 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] накладено арешт (а.с. 57). Відповідно до заповіту від 31.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Курінним А.В., [PERSON] склав заповіт на земельну ділянку, площею 3,2622 га з кадастровим номером 7125784000:04:001:0256, на ім`я [PERSON] (а.с. 55). Згідно з заявою [PERSON] до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу від 24.12.2021 заявниця повідомила, що надає згоду на те, щоб [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 59). Згідно з заявою [PERSON] до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу від 24.12.2021 за № 253 заявниця повідомила, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с. 60). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Так,суд встановив, що [PERSON] , позивач у справі, є донькою померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу Черкаської області Курінним Анатолієм Васильовичем 27.10.2021 була відкрита спадкова справа № 82/2021 після смерті [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67020016 від 27.10.2021. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідності до пункту 4.15 пункту 4 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки, в матеріалах справи наявна обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, яка була винесена нотаріусом відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Закону України «Про нотаріат» позивач обрав правильний спосіб захисту свого порушеного права. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, № довідки 67019812, за параметрами запиту: [PERSON] , 18.02.2016 приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Курінним А.В. 18.02.2016 було посвідчено заповіт за № 58596815 та 31.05.2016 заповіт за № 59037895. Обидва заповіти чинні (а.с. 52). Однак, згідно з ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Отже, оскільки заповіт за № 59037895 було складено та посвідчено 31.05.2016, то заповіт від 18.02.2016 є скасованим. Разом з тим, до складу спадщини [PERSON] , неохопленої заповітом від 31.05.2016, посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Курінним А.В., входить 6/8 частин у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який складається з об`єктів нерухомості: житлового будинку з верандою (літ. - А1, а2) загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м; сараю (літ.-БІ); сараю (літ.-В1); вбиральні (літ. - Г1); погріба (літ. Д1); огорожі (№ 1); 1/2 частини колодязя (№ 2) (надалі - житловий будинок), що підтверджується доказами, наявними в справі. В постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2021 № 57/02-14 приватний нотаріус Звенигородського нотаріального округу Черкаської області Курінний А.В. відмовив [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії мотивуючи тим, що на вказану частину житлового будинку та інше майно, належне спадкодавцю [PERSON] накладено арешт (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.05.2012 на момент завершення виконавчого провадження) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.05.2012 на момент завершення виконавчого провадження) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначених в інформаційній довідці № 293947824 від 09.01.2022, [PERSON] є власником на праві приватної спільної часткової власності 1/8 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до змісту розділу «Відомості про об`єкт нерухомого майна» відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої Відділом державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції 03.04.2012, на все майно, що належить [PERSON] накладено арешт (а. с. 23-24). Відповідно до інформації, наданої Шполянським відділом державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області у листі-відповіді від 30.11.2021 № 8317 у відділі відсутня будь-яка інформація щодо виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-368 від 13.07.2002, виданого Шполянським районним судом Черкаської області, де стороною є [PERSON] , [INFO] . Повідомлено, що в період з 25.01.2011 по 07.06.2012 у відділі перебувало на виконанні виконавче провадження №23932787, дане виконавче провадження було завершено 07.06.2012 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 27). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування тільки у випадках та за наявності підстав, визначених Законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цей принцип диспозитивності у цивільному судочинстві реалізується шляхом вільного використання та розпорядження такими процесуальними правами, які, зокрема, впливають на виникнення, рух, розвиток і закінчення судового розгляду (право на звернення з позовом, право на зміну предмета або підстав позову, право позивача заявити клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача), випливають з участі у розгляді справи, забезпечують сторонам належний судовий захист. Таким чином, оскільки відповідачі у справі визнали позов у повному обсязі, тобто спір про право відсутній, разом з тим арешт майна, що входить у спадкову масу після смерті спадкодавця [PERSON] , а саме: 6/8 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як обмежувального заходу, призводить до порушення прав позивача на спадкування, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, оскільки позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право іншим чином. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Відповідно до ч.1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - н а відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Позивач просить судові витрати у справі залишити на його рахунку.

Outcome: approved