Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-09 00:00:00

[PERSON] 9 лютого 2021 року пред`явила до [PERSON] та [PERSON] позов про усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона, [PERSON] , є власником майна, що складається з будівлі магазину загальною площею 210,20 кв. м. та надвірними спорудами, що належать до неї по [ADDRESS] . Вказане майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 2124483201:04:003:0009, площею 0,0227 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою. Вказане майно належить їй на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Крец М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 4191, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 7 липня 2020 року. Дане майно придбане нею за 481 412,54 грн., згідно протоколу № 9171115 про проведення електронних торгів, виданого Державним підприємством «СЕТАМ», що раніше належали [PERSON] . Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.03.2019 у справі № 307/2028/17 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Тячівського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, [PERSON] , Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «ОТП «Факторинг Україна», [PERSON] про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів. Згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 11 червня 2020 року рішення першої інстанції залишено без змін. Однак, відповідачі відмовляються звільнити приміщення добровільно більше семи місяців. Вона, позивачка, фактично позбавлено можливості користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, оскільки відповідачі продовжують займати належні їй на праві власності приміщення будівлі магазину, надвірні споруди та земельну ділянку, зокрема, використовують вказані об`єкти для провадження господарської (підприємницької) діяльності з реалізації продуктів харчування та побутових товарів. Відповідачі відмовляються добровільно звільнити приміщення та чинять їй перешкоди у володінні та користуванні належним їй на праві приватної власності майном. 3 листопада 2020 року позивачка зверталася до Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області з усною заявою про вчинення [PERSON] щодо позивачки кримінального правопорушення. 4 листопада 2020 року з тих самих підстав позивачка зверталася безпосередньо до начальника Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області з письмовою заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Наявність відповідачів у приміщенні будівлі магазину та надвірних спорудах створює позивачці ряд незручностей, зокрема, перешкоджає належному обслуговуванню та користуванню майном, а неможливість доступу до житлового приміщення позивачки порушує її право на володіння та користування даним майном. Крім цього, протиправні дії відповідачів завдають суттєвої майнової шкоди позивачці, оскільки, внаслідок тривалого недобросовісного користування вона позбавлена права розпоряджатися майном, отримуючи прибуток від оренди чи його продажу. Відтак, право власності позивачки потребує захисту шляхом усунення перешкод в користуванні нерухомим майном. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 27 квітня 2021 року, яке неодноразово відкладалося у зв`язку із неявкою сторін, їх представників та поданням відповідних клопотань. Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 04 жовтня 2021 року. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Рішко П.М. у встановлений строк подав відзив на позовну заяву в якому посилався на те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки право власності на будівлю магазину, надвірні споруди та земельну ділянку набуто позивачкою 7 липня 2020 року на підставі свідоцтва № [NUMBER] за результатами електронних торгів із реалізації майна, належного відповідачу [PERSON] , а саме предмету іпотеки, які відбулися 31 липня 2017 року. У період належності майна відповідачу [PERSON] відповідачка [PERSON] постійно здійснювала господарську діяльність у приміщенні вказаного магазину, відповідно до рішення виконавчого комітету Краснянської сільської ради від 19 січня 2007 року фізичній особі - підприємцю [PERSON] було надано дозвіл на розміщення об`єкту торгівлі - торгової точки по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] була зареєстрована як фізична особа-підприємець 10 лютого 2007 року та згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ФОП [PERSON] є роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами та роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах. Відповідно до договору позички нежитлового приміщення № 1 від 21 серпня 2019 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , відповідач [PERSON] передав, а відповідачка [PERSON] прийняла у строкове безоплатне користування нежитлову будівлю магазину загальною площею 210, 2 кв. м, по [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної із розміщенням об`єкту торгівлі, строком до 20 липня 2022 року. Відповідно до ч. 3 ст. 828 ЦК України договір позички будівлі, іншої капітальної споруди укладається у формі, яка визначена відповідно до ст. 793 цього Кодексу. Нормами ч. 1 та 2 ст. 793 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди укладається в письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з вказаних приписів цивільного законодавства, договір позички нежитлового приміщення № 1 від 21 серпня 2019 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] у відповідності до вимог закону, за формою та змістом відповідають закону. Частиною 1 статті 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Згідно ч. 1 ст. 832 ЦК України позичкодавець має право на відчуження речі, яка передана ним у користування. До набувача речі переходять права та обов`язки позичкодавця. У відповідності до ч. 1 ст. 781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи-наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем. Згідно ч. 1 ст. 835 ЦК України договір позички припиняється у разі смерті фізичної особи або ліквідації юридичної особи, якій річ було передано в користування, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, у зв`язку із переходом права власності на будівлю магазину та надвірних споруд від відповідача [PERSON] до позивачки [PERSON] договір позички нежитлового приміщення, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] не припинив свою чинність відповідно до вимог ст. ст. 781 та 835 ЦК України, а відповідно до ч. 1 ст. 770 та ч. 1 ст. 832 ЦК України до позивачки [PERSON] перейшли права і обов`язки позичкодавця за договором. Також, в силу вимог ч. 1 ст. 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі необхідному для досягнення мети найму. Виходчи з цього, отримавши право користування будівлею магазину на підставі договору позички, відповідачка [PERSON] отримала також і право користування прилеглою до магазину земельною ділянкою. Відтак, факт набуття позивачкою [PERSON] права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна не створює правових підстав для виникнення у відповідачки [PERSON] обов`язку звільнити приміщення магазину та прилеглої земельної ділянки тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають у зв`язку із їх безпідставністю. Представник позивачки подав відповідь на відзив у якому посилався на те, що будівля вказаного магазину належить позивачці, згідно свідоцтва, виданого приватним нотаріусом, дане майно придбане нею згідно протоколу про проведення електронних торгів, що відбулися 31 липня 2017 року. Посилаючись на договір позички, який укладений між [PERSON] та її сином [PERSON] , котрий у свою чергу є відповідачем, відповідачка [PERSON] замовчує той факт, що станом на 21 серпня 2019 року, тобто, дату, яка зазначена у договорі позички, зазначені об`єкти нерухомості перебували під арештом, який було накладено ще 17 березня 2016 року під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50506196, яке розпочате на підставі виконавчого листа від 10 червня 2015 року. Наявність арешту на зазначене у договір позички майно, як і на все інше майно, обмежувало [PERSON] , у тому числі у передачі користування нерухомим майном іншій особі, у даному випадку своїй матері - відповідачці [PERSON] . Відтак, договір позички, на який посилається відповідачка, як на правомірність користування нерухомим майном та її законність перебування у вказаному приміщенні та на території земельної ділянки, в силу ст. 203 ЦК України, за своїм змістом, є нікчемним. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Рішко П.Ю. заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідачки [PERSON] - адвоката Рішка П.М., з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову,

Outcome: approved