Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-22 00:00:00

Позивачі звернулись до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді земельної ділянки. Позивачі звернувшись до Полтавської РДНК із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, - отримали відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді земельної ділянки. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача повторно не з"явився з невідомих підстав будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання. Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи по суті поклались на розсуд суду. Розглянувши подані заяви, враховуючи не явку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивачів), про що 29.03.2010 р. Абазівською сільською радою Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть [NUMBER] , та зроблено відповідний актовий запис № 08. Як встановлено, після смерті, [PERSON] фактично спадщину прийняла але не оформила його дружина, [PERSON] , яка [INFO] померла так і не оформивши свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, що залишилося після її померлого чоловіка, [PERSON] . До спадкового майна, що належало [PERSON] входив житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] та земельна ділянка для обслуговування даного будинку. Також встановлено, що позивачі звернувшись до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини: - оформили свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] , на житловий будинок в [ADDRESS] кожен в рівних частках по 1/3 частині. Також встановлено, що державний нотаріус Полтавської РДНК виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення земельної ділянки від 20.11.2021 р. з підстав відсутності державної реєстрації права власності на земельну ділянку за спадкодавцем. Право власності на земельну ділянку, що знаходиться під спадковим будинком не було зареєстроване ні за [PERSON] , а ні за [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі рішення третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Український правовий союз від 16 березня 2007 року, - [PERSON] отримав у власність житловий будинок і земельну ділянку в [ADDRESS] шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В подальшому [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок, а право власності на земельну ділянку не було зареєстровано. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачів троє, то спадкове майно вони ділять в рівних долях. Згідно частини 1 статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно частини 1 статті 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За таких підстав, суд оцінивши у повному об`ємі усі належні докази по справі, приходить до висновку, що позивачі будучи спадкоємцями за законом мають право на визнання за ними права власності, після померлого батька на спадкове нерухоме майно у виді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved