Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про виключення відомостей про нього, як батька з актового запису про народження [PERSON] . Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено. Виключено відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису № 2805 від 06 грудня 2018 року про народження [PERSON] , складеного Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. На адресу апеляційного суду 15 лютого 2022 року надійшла заява представника [PERSON] - Парфана Т.Д. , який в порядку ч. 8 ст. 141, ст. 270 ЦПК України просив ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат. У заяві зазначив, що судові витрати позивача, які він сплатив та має сплатити у зв`язку з розглядом справи складають 100689,91 грн, з яких: оплата тесту ДНК на батьківство, виконаного лабораторією «GENORAMA LLC» - 4321,61 грн; оплата судової почеркознавчої експертизи - 5720,40 грн; оплата судової молекулярно-генетичної експертизи 7690,10 грн; судовий збір за подання позовної заяви - 768,40 грн; судовий збір за подання апеляційної скарги 1152,60 грн; судовий збір за подання касаційної скарги 1536,80 грн; оплата за отриману професійну правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 01.06.2018 року - 79500 грн, у тому числі 36000 грн «Гонорар успіху». Представник [PERSON] - [PERSON] , надіслав на адресу клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якому зазначив, що відповідачка [PERSON] не погоджується із розміром витрат на правничу допомогу, оскільки такий розмір не відповідає критеріям, закріпленим у ч.4 ст. 137 ЦПК України та просила суд зменшити розмір таких витрат х урахуванням критеріїв розумності та співмірності із предметом спору. Ні в позовній заяві ні в долученому договорі про надання правової допомоги не зазначено про сплату адвокату «Гонорару успіху» за результатом розгляду справи. Предмет спору у даній справі немайновий та не стосується стягнення на користь позивача коштів чи визнання за ним права власності на майно, натомість стосується запису про батьківство дитини, яка народилася у шлюбі в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а відтак стягнення з відповідачки «гонорару успіху» не відповідає принципам розумності та співмірності. Представник відповідачки вважає що послуга з вивчення судової практики є завищеною, так як охоплюється підготовкою позовної заяви, у заяві не зазначено також необхідність проведення годинних консультацій з клієнтом. Результати проведеного позивачем тесту ДНК, а також результати судової почеркознавчої експертизи не були враховані судом при розгляді справи по суті. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи сторін щодо розполілу суових витрат, апеляційний суд приходить до наступного. Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України,суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.1,2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до положень ч 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] згідно з квитанціями: №0.0. 1258101217.1 від 04.02.2019 року сплатив судовий збір за подання позовної заяви - 768,40 грн; №0.0.1639828324.1 від 05.03.2020 року за подання апеляційної скарги - 1152,60 грн, №0.0.1639828324.1 від 28.09.2020 року за подання касаційної скарги - 1536,80 грн. Беручи до уваги, що позов [PERSON] та подана ним апеляційна скарга задоволені, а касаційна скарга задоволена частково, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] посених ним витрати по оплаті суд збору при подачі позову до суду у сумі 768,40 грн, при подачі апеляційної скарги -1152,60 грн; та при подачі касаційної скарги 768,40 грн (1536,80/2), а всього 2689,40 грн. Щодо вимог про стягнення витрат по оплаті позивачем тесту ДНК на батьківство, виконаного лабораторією «GENORAMA LLC» у сумі 4321,61 грн, то такі не підлягають до задоволення, оскільки вказаний тест не покладений в основу рішення суду як доказ обґрунтованості позовних вимог позивача з огляду на те, що забір зразків для тесту проведено 06.01.2019 року, в той час як договір на його проведення укладено тільки 10.01.2019 року. Не підлягають також до задоволення вимоги позивача про стягнення витрат по оплаті судової почеркознавчої експертизи в сумі 5720,40 грн. Як встановлено судом підписана сторонами заява щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій від 10 липня 2017 року поширюється на проведення необхідної кількості спроб за певним методом ДРТ, а відтак заява від 02.04.2018 року про застосування допоміжних репродуктивних технологій, підпис в якій від імені [PERSON] виконаний не ним, а іншою особою не має доказового значення при вирішенні спору по суті. Колегія суддів приходить до висновку про частковое задоволення вимог позивача про стягнення витрат по оплаті за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у сумі 7690,10 грн. Відповідно до висновку судового експерта О.О. Берещак від 21.12.2021 року № СЕ-19/114-21/19004-БД Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру як позивач [PERSON] не може бути біологічним батьком так і відповідачка [PERSON] не може бути біологічною матір`ю малолітнього [PERSON] . Судом встановлено, що син сторін зачатий у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, тому для вирішення питання про те, чи є позивач біологічним батьком малолітнього [PERSON] було призначено судово-генентичну експертизу, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ. У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про покладення витрат по проведенню судово-генентичної експертизи на обох сторін порівну, а відтак з [PERSON] слід стягнути на користь позивача 3845 ( 7690/2) грн. Щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу. Як убачається з матеріалів справи, представником позивача у даній справі є адвокат Парфан Т.Д., який діяв на підставі ордеру серії ІФ 061614 від 01.06.2018 року та договору про надання правової допомоги від 01 червня 2018 року, відповідно до якого адвокат надає правову допомогу, у тому числі як захисник у кримінальних справах і як представник у цивільних, адміністративних, господарських справах, а також за окремими дорученнями клієнта. Гонорар адвоката (п. 4.2) складає суму за домовленістю сторін. До заяви про ухвалення додаткового рішення в у даній справі представником позивача додано крім того, Додаткові угоди №1-№5 до вищезазначеного договору. Так, у додатковій угоді №1 від 25.01.2019 року визначено вартість наданих послуг адвокатом за виконання конкретних завдань, зокрема підготовку позовної заяви - 4900 грн, підготовка процесуальних документів 1050 грн, підготовка та направлення адвокатських запитів один запит - 1050 грн, година роботи адвоката становить 1050 грн, проведення адвокатом консультацій з клієнтом та участь у судових засіданнях не менше 1050 грн за одне судове засідання, одну консультацію. За умовами угоди при її підписанні клієнт сплатив 15400 грн.(т.3 а.с. 150). У Додатковій угоді №2 від 01.03.2020 року розмір вартості наданих послуг визначено: за підготовку апеляційної скарги 5500 грн, підготовка процесуальних документів 1100 грн, підготовка та направлення адвокатських запитів -1100 грн; година роботи адвоката 1100 грн. При підписанні вказаної угоди клієнт оплатив адвокатту 9900 грн.(т.3 а.с. 152) У Додатковій угоді №3 від 10.09.2020 року розмір вартості наданих послуг визначено: за підготовку апеляційної скарги 7500 грн, підготовка процесуальних документів 1100 грн, підготовка та направлення адвокатських запитів -1100 грн; година роботи адвоката 1100 грн. При підписанні вказаної угоди клієнт оплатив адвокатту 8600 грн.(т.3 а.с.154) У додатковій угоді №4 від 09 квітня 2021 року розмір вартості наданих послуг визначено: за підготовку процесуальних документів 1200 грн, підготовка та направлення адвокатських запитів -1200 грн; година роботи адвоката 1200 грн.(т.3 а.с.156). У Додатковій угоді №5 від 14.02.2022 року сторонами визначено, що у випрадку ухвалення Івано-Франківським апеляційним судом рішення на користь клієнта, окрім гонорару визначеного додатковими угодами №1-4, клієнт оплачує адвокату «Гонорар успіху» в розмірі 36000 грн. Заявником також подано детальний опис послуг наданих [PERSON] та акт наданих послуг у даній справі згідно Договору про надання правовї допомоги від 01 червня 2018 року в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції, відповідно до яких адвокатом надано послуги всього на загальну суму 43500 грн. Оплата зазначених послуг підтверджена квитанціями до прибуткових касових ордерів від 25.01.2019 року на суму 15400 грн, від 01.03.2020 року на суму 9900грн; від 10 вересня 2020 року на суму 8600 грн; від 15.02.2022 на суму 9600 грн ( т.3 а.с. 151, 153, 155, 157). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно з п.4 ч.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися у ці правовідносини, однак чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином нормами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Колегія суддів враховуючи клопотання відповідачки про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, вважає, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. З огляду на те, що що позивачем не надано попереднього розрахунку суми судових витрат, долучений позивачем до позовної заяви договір про надання правовї допомоги від 01 червня 2018 року не містить суми гонорару адвоката, у тому числі і «Гонорару успіху», з урахуванням конкретних обставин по справі, зокрема того, що предметом спору є запис про батьківство дитини яка народилася в шлюбі між позивачем та відповідачкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, виходячи із обсягу наданої правової допомоги, складності справи, критерію розумності та співмірності їх розміру, колегія скуддів приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial