Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд визнати зобов`язання позивача за Кредитним договором №334/гр від 25.07.2008 року, укладеним між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] припиненими; припинити іпотеку на квартиру загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 42,87 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , номер запису в реєстрі іпотек 16938509 від 25.07.2008 року; скасувати обтяження на квартиру, розташовану за вищевказаною адресою, номер запису в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16938349 від 25.07.2008 року; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 25.07.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено Кредитний договір №334/гр («житловий іпотечний кредит»), згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 308050 грн. 00 коп. з цільовим використанням для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 25.07.2008 року, згідно якого позичальник придбала у власність нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . Кредит надано строком до 24.07.2033 року включно. В якості забезпечення виконання умов кредитного договору, між сторонами в цей же день було також укладено та нотаріально посвідчено Договір іпотеки, згідно якого в іпотеку було передано вищевказану квартиру. [PERSON] тривалий час сумлінно виконувала зобов`язання, згідно умов Кредитного договору, проте [INFO] померла. У зв`язку зі спадкуванням прав за законом, позивач, яка є донькою [PERSON] , стала одноосібним власником квартири [ADDRESS] . На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. У зв`язку зі спадкуванням позивачем квартири, що є предметом іпотеки, приватний нотаріус Нянчур С.М. надіслала на адресу ліквідатора ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. повідомлення від 28.10.2016 року про факт видачі 17.10.2016 року свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на підставі яких право власності на квартиру по 1/2 частині перейшло до спадкоємців померлої сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Також 07.04.2019 року [PERSON] направила повідомлення на адресу ліквідатора ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А., в якому повідомила про смерть позивальника банку [PERSON] , про те, що після її смерті було заведено спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.10.2016 року, а також додала копію свідоцтва про смерть [PERSON] . З моменту смерті позичальника по день звернення до суду позивач не отримувала жодних листів від особи уповноваженої Фондом гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». 19.10.2019 року позивачу стало відомо, що право власності на її квартиру перейшло до ТОВ «Схід Фінанс» на підставі Договору про відступлення прав вимоги №24435, який було укладено 19.07.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «Схід Фінанс» та на підставі Договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, посвідченого 19.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайловою Н.О. При цьому новим іпотекодержателем у 5-денний строк не було повідомлено боржника про відступлення права вимоги. Так, представник позивача зазначає, що у зв`язку зі смертю боржника, зобов`язання з повернення кредиту включається до складу спадщини та підлягають застосуванню норми ст.ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог, проте кредитор не звертався з правом вимоги ні до нотаріуса, ні до спадкоємця позичальника, у зв`язку з чим було пропущено строки, визначені ст. 1281 ЦК України, що позбавляє кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями та тягне припинення таких зобов`язань. Оскільки кредитор, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», не пред`явив в належний строк вимоги до позивача, як спадкоємця позичальника, то втратив право вимоги за Кредитним договором та, як наслідок, має припинятись і іпотека. Договір про відступлення прав вимоги №24435 від 19.07.2019 року та Договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 19.07.2019 року є недійсними, оскільки на час їх укладення кредитор та іпотекодержатель ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» втратив своє право вимоги, а тому не міг його переуступити на користь ТОВ «Схід Фінанс». Представник позивача, адвокат Жаботенко І.В., у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності та без участі позивача. Представник відповідача ТОВ «Схід Фінанс» до судового засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив про незгоду із пред`явленими вимогами. Вказав, що відсутні будь-які правові підстави вважати припиненими зобов`язання позивача перед ТОВ «Схід Фінанс» за Кредитним договором. Вважає відсутніми підстави для застосування строків, визначених ст. 1281 ЦК України. Щодо припинення іпотеки зазначає, що підстави для припинення іпотеки визначені в ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та така не містить такої підстави для припинення іпотеки як смерть іпотекодавця. При цьому, відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про іпотеку», іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, яким в даному випадку є позивач. Підстави вважати Договір іпотеки припиненим внаслідок непред`явлення як банком, так і його правонаступником у встановлений ст. 1281 ЦК України строк, відсутні, отже позовні вимоги про припинення іпотеки на квартиру задоволенню не підлягають. Представник відповідача також зазначає, що враховуючи відсутність підстав для припинення іпотеки квартири, то відповідно такі підстави відсутні і стосовно скасування обтяжень на квартиру адже у разі наявності іпотеки, обтяження на квартиру, враховуючи їх похідний характер від іпотеки, мають бути збережені. В умовах існування діючого (чинного) іпотечного договору, за яким позивач (як іпотекодавець) несе відповідні зобов`язання перед ТОВ «Схід Фінанс», заборона відчуження квартири (як вид обтяження) є гарантованою державою запорукою та гарантією від порушення прав ТОВ «Схід Фінанс» як іпотекодержателя. У зв`язку із викладеними у відзиві обставинами, представник відповідача вважає вимоги позивача необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, заяв не надав. Представник третьої особи також до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, заяв не надав. Представником позивача було надано до суду відповідь на відзив, в якій останній не погодився із твердженнями представника відповідача ТОВ «Схід Фінанс», викладеними у відзиві на позов. Додав до обставин, викладених у позові, що той факт, що первісний кредитор ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» не передав новому кредитору усі документи та інформацію щодо зобов`язань, то спір з цього приводу має вирішуватись між кредиторами і не має впливати на боржника, яка навіть не була повідомлена про зміну кредитора. Наполягав на застосуванні до існуючих правовідносин норм ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 25.07.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №334/гр «житловий іпотечний кредит», відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 308050 грн. 00 коп. з цільовим використанням для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 25.07.2008 року, згідно якого позичальник придбаває у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Кредит надано строком до 24.07.2033 року включно. За користування кредитними коштами встановлено плату у розмірі 22% річних. Погашення кредиту здійснюється відповідно Графіку погашення заборгованості по кредиту і відсотків (а.с.14-18, 23-25). У забезпечення\~виконання зобов`язань\~згідно умов\~вищевказаного Кредитного\~договору,\~25.07.2008\~року між\~ВАТ «Всеукраїнський\~Акціонерний Банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~Іпотечний договір,\~який посвідчено\~приватним нотаріусом\~Криворізького міського\~нотаріального округу\~Кірієнком І.М.,\~зареєстровано за\~реєстровим №4433/250, відповідно до\~умов якого\~ [PERSON] \~передала банку\~в іпотеку\~нерухоме майно,\~а саме\~квартиру [ADDRESS] (а.с.26-29). [INFO] померла [PERSON] (а.с.30). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 17.10.2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М., [PERSON] набула право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , а також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 30.01.2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г., позивач набула право власності на іншу 1/2 частину вищевказаної квартири (а.с.32, 33). Зазначене також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №240002533 від 11.01.2021 року (а.с.34-35). Згідно довідки приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. від 04.11.2019 року, останній, 28.10.2016 року за вих. №326/02-14 надсилав лист ліквідатору ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про повідомлення кредитора, в якому повідомив, що ним 17.10.2016 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [PERSON] на підставі яких право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , перейшло по 1/2 частці до спадкоємців за законом: сина померлої [PERSON] та доньки померлої [PERSON] (а.с.36,37). 16.04.2019 року [PERSON] цінним листом з описом вкладення, надіслала повідомлення на адресу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А., в якому зазначила про те, що між [PERSON] та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 25.07.2008 року було укладено Кредитний договір №334/гр, нею вже повідомлялось про смерть 26.03.2016 року [PERSON] , повторно повідомлено про цю обставину та надано копію свідоцтва про смерть (а.с.38,39). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.02.2018 року №474 подовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» строком на два роки з 20.03.2018 року до 19.03.2020 року включно, та подовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. на цей же строк (а.с.40). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2020 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] , рішення державного реєстратора Колтунової О.О. виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 18.10.2019 року визнано незаконним та скасовано запис індексний номер 49229571 про державну реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 42,87 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «Схід Фінанс»; поновлено запис про речове право [PERSON] на вищевказану квартиру; припинено іпотеку на дану квартиру (а.с.48-56). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.10.2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Схід Фінанс» задоволено частково, скасовано рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2020 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про припинення іпотеки на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , постановлено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог (а.с.57-64). 26.03.2021 року за вих. №2603/21-1 ТОВ «Схід Фінанс» на адресу позивача [PERSON] надіслано лист, яким повідомлено останню про зміну первісного кредитора ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» його правонаступником ТОВ «Схід Фінанс», висловлено прохання здійснювати виконання всіх зобов`язань [PERSON] за Кредитним та Іпотечним договорами, в межах вартості предмету іпотеки та повідомлено реквізити (а.с.131,132). Також, 26.03.2021 року за вих. №2603/21-2 ТОВ «Схід Фінанс» на адресу позивача [PERSON] надіслано Заяву (вимогу) про порушення основного зобов`язання (усунення порушень), в якій товариство вимагало протягом тридцятиденного строку з дати отримання вимоги сплатити суму заборгованості за Кредитним договором, зазначено реквізити для сплати (а.с.133-135). Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 572 ЦК України визначено, що у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 ст. 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У ст. 1 Закону України «Про іпотеку» надано визначення термінів, так іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Так, положеннями ст. 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаними з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Разом з тим, у разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17.04.2013 року у справі №6-18цс13 та у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11.07.2018 року у справі №2-2519/11. Таким чином доводи позивача, викладені у позові, щодо припинення правовідносин за кредитним договором на підставі ч. 1 ст. 598 та ч. 1 ст. 608 ЦК України суд вважає необґрунтованими. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України у випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Отже, положеннями Закону України «Про іпотеку» такої підстави як припинення іпотеки у зв`язку із смертю іпотекодавця не встановлено. Разом з тим, ст. 23 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Оскільки спадкодавець був і позичальником за кредитним договором, і іпотекодавцем за договором іпотеки, після його смерті відбувається заміна позичальника за кредитним договором на спадкоємця, який прийняв у спадщину спадкове майно. Такий спадкоємець за визначених у законодавстві умов надалі несе відповідальність за кредитним договором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що правила ст. 1281 ЦК України регулюють порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов`язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (постанова Верховного Суду України від 02.03.2016 року справа №6-1286цс15). Таким чином, у зв`язку зі смертю [PERSON] , яка була позичальником за кредитним договором та іпотекодавцем за договором іпотеки, відкрилась спадщина, яку прийняла позивач, перебравши на себе обов`язки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки. У цьому разі положення ст. 1281 ЦК України до спірних правовідносин не застосовуються, що свідчить про безпідставність позовних вимог в цій частині. Згідно з положеннями чинного законодавства кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.ч. 2 та 3 ст. 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України). Позивач стверджує, що ТОВ «Схід Фінанс» відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України позбавлений права вимоги до спадкоємців, оскільки ним пропущено встановлений законом строк. Як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц, ст. 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Так, в матеріалах справи наявні копії листів приватного нотаріуса Нянчур С.М. та позивача, якими повідомлялось ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про смерть позичальника за Кредитним договором №334/гр [PERSON] . Проте матеріали справи не містять доказів отримання таких повідомлень представником банку, що в свою чергу унеможливлює встановити факт обізнаності кредитора про смерть позичальника та наявності чи відсутності у нього прав пред`явлення вимоги до позивача як спадкоємця у встановлені законом строки. Крім того, враховуючи встановлені під час розгляду справи факти, суд погоджується із твердженням представника ТОВ «Схід Фінанс», викладеним у відзиві на позов, щодо початку відліку строку для пред`явлення новим кредитором вимоги до спадкоємця [PERSON] позивача у справі, з моменту набрання законної сили рішенням у справі №177/1770/19. Також, суд зауважує, що згідно наданих позивачем копій рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.06.2020\~року по цивільній справі №177/1770/19 та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21.10.2020 року, позивач вже зверталась до суду із вимогою до ТОВ «Схід Фінанс» про припинення іпотеки з підстав смерті іпотекодавця та порушення відповідачем строків пред`явлення вимоги до спадкоємця позичальника, передбачених ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.10.2020 року рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.06.2020 року в частині задоволення вимог [PERSON] про припинення іпотеки на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] скасовано та постановлено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Іпотекодавець має право заповідати передане в іпотеку нерухоме майно. Правочин, який обмежує право іпотекодавця заповідати передане в іпотеку нерухоме майно, є нікчемним. Таким чином, враховуючи той факт, що зобов`язання позивача перед ТОВ «Схід Фінанс» не виконані, іпотечний договір чинний, тому суд не знаходить підстав для скасування обтяження іпотечного майна, позаяк наявність такого обтяження є запорукою та гарантією від порушення прав ТОВ «Схід Фінанс», як іпотекодержателя. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed