Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування позову посилається на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом із нею. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач [PERSON] фактично ухилився від покладеного на нього обов`язку утримувати сина. Рішенням цього ж суду від 04.10.2021 року з нього стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 3500 грн, починаючи з 21.05.2021 року. Однак відповідач аліментів не сплачує, сина не навідує, не цікавиться ним, не бере участі у його вихованні, не допомагає матеріально. [PERSON] ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його здоров`ям. Вихованням та утриманням дитини повністю займається позивач, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав суду нотаріально засвідчену письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, з приводу задоволення позову не заперечив. Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не забезпечили явку представника у судове засідання, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. При укладенні шлюбу з [PERSON] позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2018 року. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2021 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 21.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки №118, виданої 06.02.2021 року Ямницькою сільською радою Івано-Франківської області, [PERSON] зареєстрована і проживає по [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , навчається у Ямницькому ліцеї з 01.09.2019 року, що вбачається зі змісту довідки №02-17/98, виданої 24.03.2021 року Ямницькою сільською радою Івано-Франківської області. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] з 2016 року спільно з сином не проживає, не відвідує дитину, на зв`язок не виходить, вихованням та утриманням сина не займається і не бажає займатися, фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує харчування та медичного догляду, свідомо нехтує своїми обов`язками. Рішенням Ямницької сільської ради Івано-Франківської області від 09.03.2022 року затверджено висновок органу опіки та піклування Ямницької сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON] , [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У письмові заяві від 10.02.2022 року відповідач [PERSON] підтвердив, що протягом останніх років та на даний час з сином [PERSON] , [INFO] , не проживає, стосунки з ним не підтримує, кошти (аліменти) на його утримання не надає, участі у вихованні сина не бере. Дитина вважає своїм батьком [PERSON] , який проживає однією сім`єю з позивачкою. Враховуючи вищенаведені обставини, визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не спілкується, не цікавиться її розвитком і вихованням, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що є наслідком його винної поведінки та є підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved