Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 10 грудня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до Кременецької районної державної адміністрації, Шумської міської ради - об`єднана територіальна громада Кременецького району Тернопільської області з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року прийнято відмову позивача [PERSON] від пред`явлених нею позовних вимог до Кременецької районної державної адміністрації у цивільній справі за позовом [PERSON] до Кременецької районної державної адміністрації, Шумської міської ради - об`єднана територіальна громада Кременецького району Тернопільської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Кременецької районної державної адміністрації про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Продовжено розгляд справи в частині вимог [PERSON] до Шумської міської ради - об`єднана територіальна громада Кременецького району Тернопільської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі право на земельну частку (пай), яка перебуває у КСП «Залісся» Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Великобережецькою сільською радою 18 березня 1986 року за реєстровим №2 на ім`я позивача [PERSON] . Позивач в установлений законом строк звернулась в Кременецьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за №49 та №50. Позивач у позові зазначає, що відповідно до ст. 1268 ЦК України вона є спадкоємцем за заповітом, та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1270 ЦК України подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , однак право на земельну частку (пай) не увійшло до спадкової маси. Вказує, що у період з 1950 року по 1982 року мати позивача [PERSON] працювала в колгоспі ім. Крупської в с. Забара Шумського району, який в подальшому реформованого в КСП «Залісся» і з 1950 року була членом вказаного с/г підприємства. Державний акт на право колективної власності на землю серії ТР №005 КСП «Залісся» отримало 10 жовтня 1995 року. Позивач зазначає, що її мати була членом КСП «Залісся», але безпідставно не була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Зазначає, що спадкодавець залишалась членом колгоспу на час утворення КСП після виходу на пенсію, та за станом здоров`я і у зв`зку з похилим віком переїхала у с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області, де проживала з позивачем до дня своєї смерті. Заяви про вихід з членів колгоспу [PERSON] не писала. Вважає, що у спадкодавця [PERSON] , на день її смерті було право на отримання у власність земельного паю, який згідно із законом може успадкуватися. Просить позовні вимоги задовольнити. Визнати поважними причинами пропуску позивачем строку позовної давності та поновити його. Встановити факт належності [PERSON] права на земельну частку (пай) в КСП «Залісся» Шумського району розміром 2,69 умовних кадастрових гектарів, вартістю 6361,72 грн., оскільки встановлення такого факту є підставою для виникнення права на спадкування. Визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається із права на земельну частку (пай), в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектарах. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю із підстав зазначених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Пояснила, що її мати [PERSON] постійно проживала в с. Забара Шумського району, працювала і була членом КСП «Залісся» до виходу на пенсію. Оскільки в 1983 році у зв`язку із хворобою вибула із с. Забара Шумського району на постійне проживання в Кременецький район, то відповідно на час отримання КСП «Залісся» Державного Акту на право колективної власності на землю, не проживала на території села і не була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Залісся». За свого життя померла мати нікуди не зверталася із заявами про включення її в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) і відповідно їй не видавався сертифікат. Крім того, вказала, що її матері було відомо щодо не включення її у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) по КСП «Залісся», однак через незадовільний стан здоров`я жодних дій для усунення її порушеного права не вчинила. На даний час позивач, як така, що прийняла спадщину після смерті матері, вважає, що має право на визнання за нею права на земельну частку (пай) по КСП «Залісся» в порядку спадкування за заповітом. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Гурник В.О. позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, дала покази про те, що її батьки разом із матір`ю позивача працювали у КСП «Залісся». В 1983 році остання виїхала із с. Забара Шумського району Тернопільської області і більше там не проживала. Чи була включена [PERSON] в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) їй не відомо. Представник відповідача Шумської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Кременецької районної державної адміністрації, Шумської міської ради - об`єднана територіальна громада Кременецького району Тернопільської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування передано на розгляд до Шумського районного суду Тернопільської області. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 05 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 24 січня 2022 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року прийнято відмову позивача [PERSON] від пред`явлених нею позовних вимог до Кременецької районної державної адміністрації. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Кременецької районної державної адміністрації про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Продовжено розгляд справи в частині вимог [PERSON] до Шумської міської ради - об`єднана територіальна громада Кременецького району Тернопільської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2022 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача судовий розгляд справи відкладено на 02 березня 2022 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача судовий розгляд справи відкладено на 28 березня 2022 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 6. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 18 червня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 22, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 18 червня 2008 року Великобережецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області. 7. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 березня 2005 року, позивач [PERSON] , народилась [INFO] в с. Забара Шумського району Тернопільської області та в графі мати вказано - [PERSON] , а/з № 7. 8. Позивач, дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », 30 жовтня 1976 року зареєструвала шлюб із гр. [PERSON] та їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 серпня 1989 року Кременецьким райвідділом ЗАГС, а.з. №135. 9. Після смерті матері позивач прийняла спадщину у встановлений строк, що стверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданими 02.03.2009 року Кременецькою державною нотаріальною конторою, реєстровий №49, №50. 10. Померла [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею на день її смерті постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] - [INFO] (дочка), [PERSON] - [INFO] (зять), [PERSON] , - [INFO] (онук), [PERSON] - [INFO] (онука), [PERSON] , - [INFO] (правнучка), що стверджується довідкою про склад сім`ї або зереєстрованих у житловому будинку осіб, які постійно були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини № 841 від 15.12.2020 року, виданою Великобережецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області. 11. Згідно архівної довідки № 131/01-25 від 04.03.2021 року, виданої архівним відділом Шумської РДА Тернопільської області, у книзі обліку трудового стажу за 1950-1982 роки по колгоспу ім. Крупської с. Забара Шумського району значиться [PERSON] , що свідчить лише про те, що померла перебувала в трудових відносинах із КСП. 12. Листом архівного відділу Шумської РДА Тернопільської області №130/01-25 від 04.03.2021 року позивача повідомлено про те, що документи, які стосуються розпаювання земель КСП «Залісся», а також протоколи засідання правління та загальних зборів колгоспу ім. Крупської за 1950 рік на зберігання в архівний відділ Шумської РДА не поступали, а тому немає можливості надати рішення щодо прийняття [PERSON] в члени колгоспу. В протоколах засідання правління та загальних зборів колгоспу ім. Крупської за 1982 рік немає рішень щодо виведення із членів колгоспу [PERSON] . 13. Згідно листа відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №19-0.36-317/116-20 від 23.12.2020 року вбачається, що у список громадян - членів КСП «Залісся», який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ТР 005 виданий КСП «Залісся» 10.10.1995 року, [PERSON] не включена. Регіональним земельно - кадастровим центром ТзОВ «Галицькі землі», розроблений проект поділу земельних ділянок (масивів) колективної власності КСП «Залісся» на земельні частки (паї) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Залісцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. Відповідно до розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 29.02.1996 року за №66 розмір земельної частки (паю) по даному господарству становить 2,69 умовних кадастрових гектарів, вартість земельної частки (паю) без врахування коефіцієнтів індексації становить 6361,72 грн. 14. Відповідно до листа відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №31-19-0.36-174/116-21 від 18.05.2021 року вбачається, що Державний акт на право колективної власності на землю серії ТР 005 на території Залісцівської сільської ради Шумського району виданий КСП «Залісся» 10.10.1995 року. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який додається до Державного акту [PERSON] відсутня. Причина, по якій остання не включена у список - додаток до Державного акта на право колективної власності на землю не відома. ІV. Оцінка Суду. 15. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 16. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 17. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 18. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 19. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай. Зокрема, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. 20. У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. 21. Згідно роз`яснень викладених в п.24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року, член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Питання про виділення [PERSON] земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалось. 22. У відповідності до ст. 3 Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки", сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою. 23. Статтею 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай). 24. Пунктом 11 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай), суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». 25. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. 26. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання, у разі недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має право звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Разом з тим, доказів того, що мати позивача помилково не була включено до списку, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю позивачем надано не було, за життя вона не зверталася до КСП «Залісся», районної ради народних депутатів, або до суду з вимогами про внесення її до такого списку. 27. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 28. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 29. До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року), особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Згідно архівної довідки № 131/01-25 від 04.03.2021 року, виданої архівним відділом Шумської РДА Тернопільської області, у книзі обліку трудового стажу за 1950-1982 роки по колгоспу ім. Крупської с. Забара Шумського району значиться [PERSON] . Даних щодо того, що померла [PERSON] була членом колгоспу ім. Крупської, який в подальшому реформовано в КСП «Залісся», позивачем не представлено, а показами свідка [PERSON] встановлено, лише те, що померла перебувала в трудових відносинах із КСП. 31. У випадку, якщо особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не зверталася до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення до списку чи до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай), вважається, що за життя така особа не реалізувала свого права на земельну частку. Судом встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю серії ТР 005, виданий 10.10.1995 року, а [PERSON] померла [INFO] , тобто спадкодавець за життя не оскаржувала та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалося. Таким чином, [PERSON] , яка не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, за життя не реалізувала свого права на земельну частку (пай). Доводи позивача у позовній заяві про те, що [PERSON] була членом КСП «Залісся» на період отримання 10.10.1995 року Державного акту на право колективної власності на землю серії серії ТР 005, а тому відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», мала право на земельну частку (пай) в землях, що перебувають у колективній власності і це право є об"єктом спадкування, суд до уваги не приймає, оскільки за змістом Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок у натурі власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року №899-IV, ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входить право спадкодавця на земельну частку пай, яке посвідчено сертифікатом, а спадкодавець за життя такого не отримала. Як вбачається із правового висновку ВС України у справі № 396/1683/18-ц, якщо спадкодавець за життя не захистив самостійно своє право на земельну частку (пай), то це достатньо для висновку, що спадкодавець не набув таке право за життя. Оскільки з часу проведення паювання земель в КСП «Залісся» з 1995 року до дня своєї смерті - 2008 р., [PERSON] в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), включена не була, сертифікат, який посвідчує право на земельну частку (пай) на її ім`я не видавався, то у матері позивача право на земельну частку (пай) за життя не виникло, тому це право не увійшло і до складу спадщини, яку могла прийняти позивач, а отже не може бути задоволено судом, в тому числі шляхом встановлення факту належності правовстановчого документа. З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, суд не вважає за необхідне застосовувати строки позовної давності до вимог позивача, оскільки позовні вимоги позивача до відповідача Шумської міської ради - об`єднана територіальна громада Кременецького району Тернопільської області не доведені, безпідставні, що є самостійною підставою для відмови у позові. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 32. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1816,00 грн. слід покласти на позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. З цих підстав,

Outcome: dismissed