Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] вернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільної земельної ділянки подружжя. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що з 25.11.2004р. позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07.05.2013р. згідно рішення Соснівського районного суду м.Черкаси. В період шлюбу, а саме 27.06.2008р. сторонами була придбана земельна ділянка, площею 0,13га, вартістю 59000грн., що розташована в с.Геронимівка Черкаського району Черкаської області. Дана земельна ділянка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2008р. та оформлена на покупця [PERSON] . Вподальшому, на дану земельну ділянку був оформлений державний акт на право власності на ім`я [PERSON] , від 12.08.2008р. Згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.04.2014р. було визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,13га,що розташована в с.Геронимівка Черкаського району Черкаської області, кадастровий №7124982500:01:003:0241. У зв`язку з цим, позивач зазначає, що кожна із сторін має право на Ѕ частину вказаної земельної ділянки, однак [PERSON] не визнає право позивача на Ѕ частину вказаної земельної ділянки, тому позивач і звернувся до суду з даним позовом за захистом свого права власності. Позивач просив: визнати за позивачем та відповідачкою право власності по Ѕ частині за кожним на вказану земельну ділянку; припинити право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку; стягнути із відповідачки на користь позивача судові витрати по справі. У судове засідання учасники процесу не викликались, оскільки судом ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Про дату, час та місце розгляду справи учасники процесу двічі повідомлялись належним чином, однак від відповідача не надійшло до суду будь-яких заяв чи клопотань по суті спору, відзиву чи доказів також не надходило. 23.02.2022р. представник відповідача адвокат Смаглій В.М. ознайомився із матеріалами справи, зробив фотокопії. Враховуючи вказані обставини справи, наявні докази, суд вважає, що справу можливо розглянути у встановленому порядку з прийняттям рішення. Вивчивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що з 25.11.2004р. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07.05.2013р. згідно рішення Соснівського районного суду м.Черкаси. В період шлюбу, а саме 27.06.2008р. сторонами була придбана земельна ділянка, площею 0,13га, вартістю 59000грн., що розташована в с.Геронимівка Черкаського району Черкаської області, кадастровий №7124982500:01:003:0241. Дана земельна ділянка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2008р. та оформлена на покупця [PERSON] . Вподальшому, на дану земельну ділянку був оформлений державний акт на право власності на ім`я [PERSON] , від 12.08.2008р. Згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.04.2014р. було визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,13га,що розташована в с.Геронимівка Черкаського району Черкаської області, кадастровий №7124982500:01:003:0241. Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2022р. вбачається, що на вказану земельну ділянку зареєстровано право приватної власності за [PERSON] , частка 100%. З матеріалів справи вбачається, що сторони не досягли згоди про добровільний поділ вказаної земельної ділянки. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Відповідно до положень ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.ст. 76-80 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що частки позивача і відповідачки згідно закону є рівними, по Ѕ кожному, тому кожна із сторін має право на отримання у власність Ѕ частини земельної ділянки, площею 0,13га, що розташована в с.Геронимівка Черкаського району Черкаської області. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведені, обгрунтовані, тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. А саме, враховуючи, що суд позов задовольняє, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992,40грн., від сплати якого був звільнений позивач, як інвалід другої групи. Що стосується заявлених до стягнення витрат за надання позивачеві правничої допомоги в сумі 10000грн., суд вважає, що вказаний розмір витрат є завищеним з урахуванням категорії спору, складності справи, розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, тому суд вважає необхідним задовольнити витрати за надання позивачеві правничої допомоги частково, на суму 5000грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved