Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

Представник позивача адвокат Токаленко В.М. звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 271\~566,66 гривень. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому, його матері [PERSON] та сестрі [PERSON] на праві спільної приватної власності належала трикімнатна квартира [ADDRESS] . Оскільки позивач є військовослужбовцем та часто перебуває у відрядженнях, він 14.02.2019 року на ім`я матері видав довіреність, надавши повноваження щодо розпорядження нею належної йому частини квартири.13.03.2019 року йому стало відомо, що 04.03.2019 року мати та сестра продали зазначену квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу. Але відповідач не передала йому грошові кошти за належну 1/3 частину квартири. На прохання повернути кошти відповідач відмовилася, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 28.04.2021 року представник відповідача адвокат Петренко Н.О. надала відзив до суду в якому зазначила, що із тексту довіреності, укладеної між позивачем та відповідачем від 14.02.2019 року, вбачається, що термін виконання вчинених певних дій позивачем не встановлені, вимог від позивача щодо виконання якихось зобов`язань, в тому числі передачі коштів відповідачу не надходило, тому наведене є підставою для відмови у позовній заяві. Ухвалою суду від 03.06.2021 року провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 10.11.2021 року відновлено провадження у справі. 22.12.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій представником позивача зазначено, що будь-яких повноважень на розпорядження, використання або зберігання належних позивачу коштів останній [PERSON] не надавав. На неодноразові прохання позивача повернути йому належні кошти, після продажу спільної квартири, відповідачка заявила, що відмовляється від виплати [PERSON] коштів у зв`язку з чим він звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 22.12.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, [PERSON] надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно довіреності від 14.02.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Солоцьким Д.О. за реєстровим № 274 [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси з питань розпорядження (продажу, обміну, тощо) за її власним розсудом на умовах та за ціну, всією належною йому часткою квартири [ADDRESS] ( а.с.7) Згідно договору купівлі-продажу від 04.03.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за реєстровим № 359 [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності , [PERSON] уклали договір купівлі-продажу з [PERSON] на підставі якого відбулося відчуження квартири [ADDRESS] за 814\~700 гривень. З п.2 зазначеного договору вбачається, що предмет договору належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунального майна м.Херсона 15.05.2007 року згідно з розпорядженням № 21972-Ж від 15.05.2007 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого першою Херсонською державною нотаріальною конторою 24.03.2016 року за реєстровим № 1-346.( а.с.8) Стороною відповідача не оспорюється факт отримання грошових коштів від продажу квартири. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 160653063 від 22.03.2019 року вбачається, що [PERSON] є власником вищезазначеної квартири. ( а.с.10) З довідки ТВО командира військової частини [NUMBER] - полковника [PERSON] № 416 від 05.04.2019р. вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . ( а.с.13) Представником відповідача надано суду відзив у якому зазначено, що терміни виконання вчинення певних дій позивачем не встановлені та вимог від позивача щодо виконання певних зобов`язань в тому числі передачі коштів позивачу не надходило, тим самим представник відповідача підтверджує факт відмови від передачі коштів позивачу від продажу спільної квартири. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.202 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі (ст.205 ЦК України). Згідно п.3\~ст.208 ЦК України\~у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Згідно з частинами першою та третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Юридична сила довіреності не залежить від отримання згоди на її видачу з боку представника. Повноваження виникає незалежно від згоди останнього, а правильно оформлена довіреність дійсна у будь-якому разі, тому що повноваження, яке виникає у представника, не зачіпає його майнових або особистих немайнових прав. При цьому здійснення цього повноваження залежить від представника, бо він сам вирішує, чи використати довіреність для здійснення діяльності на користь іншої особи (довірителя), чи відмовитися від неї. Згідно з частиною першою статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Відповідно до положень статей 1003, 1004, 1006 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності чітко визначаються юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. До обов`язків повіреного відноситься: повідомлення довірителю на його вимогу всіх відомостей про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання повірений зобов`язаний негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. З аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що довіреність та договір доручення є одними з основних документів, які посвідчують права представників під час вчинення ними певних дій. Так, довіреність видається для представництва перед третіми особами, а договір доручення передбачає обов`язок вчинення повіреним певних юридичних дій від імені та коштом довірителя. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 360/1742/18 (провадження № 61-16849св19), від 01 лютого 2023 року у справі № 930/2199/21 (провадження № 61-11376св22). Таким чином, враховуючи те, що відповідач свої обов`язки повіреного не виконала, а саме не повідомила [PERSON] про продаж належної останньому, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартири та не передала позивачу частину одержаних відповідачем грошових коштів від продажу квартири, при цьому факт відмови від передачі коштів [PERSON] не заперечує, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 271\~566, 66 грн. Приписами ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнений при подачі позову у розмірі 1% від ціни позову, що становить 2715,66 грн. та відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved