Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

08.09.2021р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ТОВ «Алекскредит» про повернення стягнутого за виконавчим написом (а.с. 2 5). 09.09.2021р. ухвалою суду вищезазначена позовна заява залишена без руху і позивачеві надано строк для усунення виявлених судом недоліків, які ним були своєчасно та в повному обсязі виправлені (а.с. 22). Ухвалою судді Наумової О.С. від 28.12.2021р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 27). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у 2020 році на його адресу надійшла постанова Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. (ВП №61745900), з якої він дізнався, що відносно нього здійснюється примусове виконання за виконавчим написом № 5210 від 30.03.2020р., виданого Приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчик В.В. Стягувачем у виконавчому написі зазначено ТОВ «Алекскредит». Відповідно до постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.05.2020р., з підприємства на якому працює [PERSON] , з червня 2020 року здійснювалось примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису №5210 від 30.03.2020р. Відповідно до звіту про здійсненні відрахування та виплати від 2021 року № 38 в період з червня 2020 року по жовтень 2020 року з його заробітної плати було утримано грошові кошти у розмірі 15\~446,45 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2021р. по справі № 201/9025/21, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30.03.2020р., вчинений Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за №5210, яким звернуте стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в сумі 14 424 грн. Після чого відпала правова підстава для стягнення з позивача грошових коштів. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з ТОВ «Алекскредит» на його користь грошові кошти у розмірі 15\~446,45 грн., стягнуті в межах виконавчого провадження № 61745900. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судові засідання, призначені на 27.01.2021р., 14.03.2022р. не з`явився, про дати, час та місце слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток на офіційну адресу реєстрації товариства (а.с. 18, 29). Крім того, про дату та час розгляду справи на 14.03.2022р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 32). Про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, відзиву на позовну заяву не надав, а також не надав доказів на спростування позиції позивачки. Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання втретє не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлено (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Судом встановлено, що 30.03.2020р. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис № 5210 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Алекскредит» суму у розмірі 14 424,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження № 61745900 та розпочато примусове виконання вказаного виконавчого напису. У межах виконавчого провадження з [PERSON] стягнуто 15\~446,45 грн. (а.с. 12). Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.02.2021р. по цивільній справі № 201/9025/20 задоволено позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Алекскредит» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 30.03.2020р., вчинений Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за №5210, яким звернуте стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в сумі 14 424,00 грн. (а.с. 14-16). Вказане рішення\~суду набрало\~законної сили\~24.03.2021р. (а.с. 14-16). Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми 1212 ЦК України, викладених у постанові від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в» відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Враховуючи, що судом під час розгляду справи, на підставі наданих суду доказів, встановлено, що оскільки ТОВ «Алекскредит» отримало в рамках виконавчого провадження № 61745900 суму у розмірі 15\~446,45 грн., яка була стягнута з позивача у примусовому порядку, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса № 5210 від 30.03.2020р., який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. Оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ «Алекскредит» безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню та стягненню з ТОВ Алекскредит» на користь позивача підлягає сума 15\~446,45 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved