Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

24 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить звільнити його від сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, із всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 липня 2010 року по цивільній справі №2-1555/2010 та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 липня 2010 року; звільнити його від сплати заборгованості за виконавчим листом №2-1555 від 27.07.2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що не є біологічним батьком дитини, що встановлено рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 березня 2020 року, у якому оспорювався факт батьківства та було виключено відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] , з актового запису №596 від 15 липня 2009 року в книзі реєстрації народжень про народження [INFO] [PERSON] в Україні і м.Дніпропетровськ, зробленого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 12 січня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справ. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~ Як вбачається з рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержиснька від 16 липня 2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10), та видано виконавчий лист за вказаним рішенням №2-1555 від 27.07.2010 року, який звернено до виконання ( а.с.15). На підтвердження звернення до виконання позивач надає довідку від Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське від 16.02.2021 року, згідно якої заборгованість станом на 01.02.2021р. становить 132\~295,27 грн. (а.с.15). Як вбачається з рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержиснька від 19 березня 2020 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Медікал Геномікс Україна 2000» про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини (а.с.11-12), позов задоволено. На підставі зазначеного рішення внесені зміни до актового запису про народження дитини, відомості про [PERSON] як батька дитини виключено з актового запису про народження дитини (а.с.13-14). Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розд.ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм, обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку з перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У даній справі, позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька дитина. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Отже, згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже, за змістом положень ст.180 СК, обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Так, аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року № 477/1165/20. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні ч.2 ст.197 СК і, відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ\~із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~816 грн 00 коп.. Позивач до матеріалів справи не надав доказів про оплату понесених витрат за надання адвокатом правової допомоги. Отже, враховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 23.01.2019 року по справі 552/2145/16-ц, стягнення витрат за надання адвокатом правової допомоги задоволенню не підлягають.

Outcome: approved