Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, інфляційних витрат. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що 09.09.2020 року в м. Дніпро, по вул. Молодогвардійській в районі буд. № 17 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КАМАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована в ПАТ «СК «Альфа страхування», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АР/004257087, який діяв на дату ДТП та транспортного засобу «Audi A4", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2020 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Audi A4", державний номер [NUMBER] . 10.09.2020 року адвокат Демарчук М.В., звернувся до ПрАТ «СК «Альфа страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, повідомлення про ДТП, запрошенням на незалежну експертизу пошкодженого ТЗ та надав весь необхідний пакет документів. 30.09.2020 року страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 12 593,55 грн без згоди [PERSON] на такий розмір страхового відшкодування. Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та представник позивача 01.10.2020 року направив скарги до МТСБУ та Національного банку України та просив надати документи на підставі яких було визначено розмір страхового відшкодування. МТСБУ разом з листом від 12.10.2020 року документів на підставі яких визначено розмір страхового відшкодування не направив, однак зазначив, що рішення страховика може бути оскаржено у судовому порядку у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування. МТСБУ разом з листом від 12.10.2020 року документів на підставі яких визначено розмір страхового відшкодування не направив, однак зазначив, що рішення страховика може бути оскаржено у судовому порядку у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування. Національний банк України відповідь на скаргу не надіслав. 19.10.2020 року страховик здійснив доплату страхового відшкодування у розмірі 21675,75 грн. Представник позивача, адвокат Демарчук М.В. 12.03.2021 року надіслав до Національного банку України інформаційний запит щодо результатів розгляду скарги від 01.10.2020 року на дії страхової компанії щодо визначення розміру стразового відшкодування. Листом від 23.03.2021 року Національний банк України, повідомив, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 34269,30 грн, на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 33881 від 30.09.2020 року (12593,55 грн) та № 36310 від 19.10.2020 року ( 21675,75 грн). Розмір страхового відшкодування визначено страховиком на підставі висновку експертного дослідження № 6349 від 16.10.2020 року, виконаного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг». А також зазначив, що рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування у судовому порядку. 01.10.2020 року представник позивача надіслав запит до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» щодо надання документів на підставі яких оцінено розмірі заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В.. Однак на час подання позову відповідь відповідачем не надана, доплата не здійснена. Так, представником ПрАТ «СК «Альфа Страхування», який особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб ««Audi A4», державний номер [NUMBER] та склав протокол огляду був оцінювач Ярмолюк В.В. , який згідно даних пошуку відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є уповноваженою особою ТОВ «Аварком Консалтинг». В той же час, розмір матеріального збитку визначено на підставі висновку експертного дослідження № 6349 від 16.10.2020 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг», хоча представники зазначеної компанії особисто не оглядали пошкоджений транспортний засіб «Audi A4», державний номер [NUMBER] . Він звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його авто. Судовий експерт особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб та склав висновок № 3709/20/20 від 23.09.2020 року з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав» Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мереж Інтернет. Таким чином висновок експерта Дроздова Ю.В. є належним доказом вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу «Audi A4», державний номер [NUMBER] . Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3709/20/20 від 23.09.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіля «Audi A4», державний номер [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП складає 46588,91 грн. Таким чином, без будь-яких правових підстав страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 12319,61 грн, що розраховується наступним чином: 46588,91 грн - 34269,30 грн - 0,00 де 46588,91 грн - вартість матеріального збитку відповідно до висновку експерта Дроздова Ю.В.; 34269,30 грн - фактично сплачене страхове відшкодування; 0,00 грн - грн. - франшиза. Таким чином, з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування в розмірі 12319,61 грн. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 12319,61 грн - недоплачене страхове відшкодування, 1412,54 грн - пеню, 298,00 грн - 3% річних від простроченої суми, 914,07 грн - втрати від інфляції, 1600,00 грн - витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця, що разом складає 16544,22 грн, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5100,00 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. 13.10.2021 року ухвалою суду за позовною заявою [PERSON] до ПАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних, інфляційних витрат відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження на 08.11.2021 року на 09.:00 год ( а.с. 82). 08.11.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також про проведення транспортно-товарознавчої експертизи ( а.с. 88-91). 08.11.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, відповідно до якого він підтримував та просив задовольнити клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження а також клопотання про проведення транспортно-товарознавчої експертизи ( а.с. 86-87). 08.11.2021 року ухвалою суду заяву представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без розгляду ( а.с. 93-94). 08.11.2021 року ухвалою суду заяву представника позивача про призначення транспортно-товарознавчої експертизи задоволено, провадження у справі зупинено ( а.с. 95-96). 12.11.2021 року від відповідача надійшов відзив на позову заяву відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що законом не передбачено обов`язку страховика узгоджувати розмір страхового відшкодування, а оскільки матеріалами справи підтверджено, що огляд транспортного засобу позивача представником ПрАТ «СК «Альфа Страхування» був здійснений у встановлені законом строки, то висновок експерта, обраного позивачем не може бути прийнятий судом. Крім того, сума яку очікує понести позивач у зв`язку з розглядом справи в розмірі 5100 грн занадто завищена, не відповідає складності справи та не співмірна з ціною позову. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 10.02.2022 року на адресу суду надійшов висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи. ( а.с. 119-139). Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2020 року в м. Дніпро, по вул. Молодогвардійській в районі буд. № 17 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КАМАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована в ПАТ «СК «Альфа страхування», згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АР/004257087, який діяв на дату ДТП та транспортного засобу «Audi A4», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн ( а.с. 14-16). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Audi A4», державний номер [NUMBER] . 10.09.2020 року адвокат Демарчук М.В., звернувся до ПрАТ «СК «Альфа страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, повідомлення про ДТП, запрошенням на незалежну експертизу пошкодженого ТЗ та надав весь необхідний пакет документів. ( а.с. 11-12) 30.09.2020 року страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 12 593,55 грн ( а.с. 48). Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та представник позивача 01.10.2020 року направив скарги до МТСБУ та Національного банку України та просив надати документи на підставі яких було визначено розмір страхового відшкодування. МТСБУ разом з листом від 12.10.2020 року документів на підставі яких визначено розмір страхового відшкодування не направив, однак зазначив, що рішення страховика може бути оскаржено у судовому порядку у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування. 19.10.2020 року страховик здійснив доплату страхового відшкодування у розмірі 21675,75 грн.( а.с.49) Представник позивача, адвокат Демарчук М.В. 12.03.2021 року надіслав до Національного банку України інформаційний запит щодо результатів розгляду скарги від 01.10.2020 року на дії страхової компанії щодо визначення розміру страхового відшкодування. Листом від 23.03.2021 року Національний банк України, повідомив, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 34269,30 грн, на рахунок ФОП [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 33881 від 30.09.2020 року (12593,55 грн) та № 36310 від 19.10.2020 року ( 21675,75 грн). Розмір страхового відшкодування визначено страховиком на підставі висновку експертного дослідження № 6349 від 16.10.2020 року, виконаного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг». А також зазначив, що рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування у судовому порядку( а.с.60-61). Позивач посилається на ті обставини, що розмір виплаченого страхового відшкодування неповний та необґрунтований, відсутні документи на підставі яких здійснювалась оцінка, крім того, розмір матеріального збитку визначено на підставі висновку експертного дослідження № 6349 від 16.10.2020 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг», хоча представники зазначеної компанії особисто не оглядали пошкоджений транспортний засіб «Audi A4», державний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи, що була призначена та проведена під час розгляду справи судом зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - автомобіля марки «Audi A4», державний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.09.2020 року за цінами що діяли на час пошкодження склала 48343 грн 88 коп ( а.с.119-139). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року. Колегія суддів відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, згідно з яким страховик, який здійснив виплату страхового відшкодування має право самостійно обирати до кого звертатися з суброгаційним позовом (до страховика цивільно-правової відповідальності чи до винуватця). Так, колегія зазначила, що в Україні існує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому, пред`явлення вимоги до безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечить меті такого інституту. Зазначений правовий висновок у подальшому був ще раз підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 760/15471/15-ц від 03 листопада 2018 року. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач ПАТ «СК «Альфа Страхування» свої зобов`язання виконало не в повному обсязі. Разом з тим, відповідачем ПАТ «СК «Альфа Страхування» суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування чи заперечення позовних вимог. Як на підставу свої заперечень відповідач посилається на висновок експертного дослідження № 6349 від 16.10.2020 року, однак суд критично ставиться до зазначених тверджень виходячи з наступного. При дослідженні вищезазначеного висновку експертного дослідження виявлено, що його проведено з порушенням порядку призначення та проведення. Відповідно до ч.6 ст.102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта), на якій підставі була проведене експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Відповідно до ч.7 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність про відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи та безпосередньо висновку експерта, позивач не був запрошений на проведення експертного дослідження, чим був позбавлений права надання пояснень та можливості ставити запитання. Крім того, експерта не було попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, всупереч вимог ст.102 ЦПК України, у зв`язку з чим, суд не може прийняти, як належний доказ відповідних обставин, висновок експерта. Крім того, представником ПрАТ «СК «Альфа Страхування», який особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб ««Audi A4», державний номер [NUMBER] та склав протокол огляду був оцінювач Ярмолюк В.В. , який згідно даних пошуку відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є уповноваженою особою ТОВ «Аварком Консалтинг». В той же час, розмір матеріального збитку визначено на підставі висновку експертного дослідження № 6349 від 16.10.2020 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг», хоча представники зазначеної компанії особисто не оглядали пошкоджений транспортний засіб «Audi A4», державний номер [NUMBER] , у зв`язку з чим суд не може надати належної юридичної оцінки висновку експерта. Вищезазначені обставини представником відповідача спростовані не були. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. Так, всупереч вказаним вимогам закону відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Відповідно до ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до порядку встановленому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Таким чином з відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12319,61 грн. За змістом пункту 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частинами 1 та 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За прострочення виплати страхового відшкодування позивачем нараховано пеню у розмірі 1412 гривень 54 копійок, три проценти річних у розмірі 298,00 гривня, інфляційні втрати у розмірі 914 грн 07 копійок. Вказаний розрахунок проведений у відповідності до пункту 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 2 ст. 625 ЦК України, та в процесі розгляду справи не був спростований відповідачем. Враховуючи вищенаведене та аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial