Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок того, що тривалий час відсутня. Позивач свої вимоги мотивує тим, що в належному йому на праві власності будинку з 16.04.2013 зареєстрований його племінник відповідач [PERSON] , [INFO] . Відповідач лише зареєстрований у будинку позивача, але ним ніколи не користувався. Фактичне місце проживання [PERSON] позивачу не відомо. Однак факт реєстрації відповідача у вищезгаданому будинку порушує його право власності, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Через це позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинковолодінням, належним на праві власності [PERSON] , розташованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02.06.2021 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено право відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву. З метою встановлення фактичного місця проживання відповідача за клопотанням позивача витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області довідку ОК-5 відносно [PERSON] та від ДФС України у Черкаській області відомості про доходи отримані [PERSON] . Учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач у судове засідання не з`явився, проте згідно з позовом просить здійснювати розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.03.2009 серія [NUMBER] (а.с. 7); витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2009 № 22036091 (а.с. 8). Відповідно до записів будинкової книги у вказаному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с. 9-11), при цьому з 16.04.2013 останній у зазначеному домоволодінні фактично не проживає, що підтверджується актами обстеження від 05.01.2021 № 1 та травня 2021 року № 2 (а.с. 16, 17), а також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.11.2021 (а.с. 91-92). Відповідач та його дружина [PERSON] самостійно несуть всі витрати з утримання вищевказаного будинку, на підтвердження чого надано відповідні платіжні доручення (а.с.68-90). Водночас, відповідач протягом 2020-2021 років періодично працює у ПП «Інтекс-Плюс» в м. Черкаси, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 (а.с. 108) та довідкою ПП «Інтекс-Плюс» від 31.01.2022 № 1, з огляду на що слід дійти висновку, що відповідач добровільно, за власним рішенням, переїхав на фактичне постійне проживання до іншого населеного пункту, а саме до м. Черкаси. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач зазначає, що відповідач лише зареєстрований у його будинку, але ним не користується, створюючи йому незручності та заважає повноцінно користуватися вказаним житлом, чим порушує право позивача володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, у зв`язку з чим звернувся до суду. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст.\~405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідач [PERSON] був користувачем спірного будинку як член сім`ї власника будинку, проте фактично членом сім`ї вже не є, не проживає в ньому тривалий час (близько дев`яти років), підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачені ст. 71 ЖК УРСР, немає. З огляду на це суд вважає за необхідне захистити права позивача як власника спірного будинку та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви, у розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved