Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача борг у сумі 4 64,74 дол. США та судові витрати. На обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач взяв в борг грошові кошти в розмірі 3 000 дол. США , але своєчасно не повернув тому просить повернути борг з урахуванням 3% річних та судових витрат. Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за допомогою засобів поштового зв`язку, однак, до суду повернулося відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 3 грудня 2019 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 3 000,00 дол. США та зобов`язався повернути ці грошові кошти не пізніше 31 січня 2020 року, про що відповідачем власноруч написано позивачу розписку, оригінал якої до цього часу знаходиться у позивача. 7 грудня 2019 року відповідач знову взяв у борг у позивача грошові кошти у сумі 500 дол. США та зобов`язався повернути ці грошові кошти не пізніше 28 лютого 2020 року, про що відповідачем власноруч написано позивачу розписку, оригінал якої до цього часу знаходиться у позивача. 12 грудня 2019 року відповідач також взяв у борг у позивача грошові кошти у сумі 1000 дол. США та зобов`язався повернути ці грошові кошти не пізніше 1 березня 2020 року, про що відповідачем власноруч написано позивачу розписку, оригінал якої до цього часу знаходиться у позивача. До цього часу відповідачем грошові кошти, які були взяті у борг на загальну суму 4 500 дол. США, позивачу не повернуті. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Частинами 3, 4 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами ст.527 ЦК боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Оригінали боргових розписок, складені відповідачем, перебувають у позивача, що свідчить про те, що отримані відповідачем грошові кошти позивачу не повернуті. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №3 54/416/13-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) вказано, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона -позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона -позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року по справі №373/2054/16-ц зробила наступний правовий висновок щодо стягнення боргу у іноземній валюті. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при му з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є звернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а і усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, до дня ухвалення судового рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). За розпискою відповідача від 3 грудня 2019 року 3% річних розраховані наступним чином: 3000,00 доларів США х 455 х 3 : 100 : 365 - 112,19 доларів США , де 3000,00 доларів США - сума позики; 455 - кількість днів прострочення повернення відповідачем позики, а саме з 1 лютого 2020 року по 1 травня 2021 року; 3-3% річних; 365 - кількість днів у році. За розпискою відповідача від 7 грудня 2019 року 3% річних розраховані наступним чином: 500,00 доларів США х 427 х 3 : 100 : 365 = 17,54 доларів США , де 500,00 доларів США - сума позики; 427 - кількість днів прострочення повернення відповідачем позики, а саме з 1 березня 2020 року по 1 травня 2021 року; 3-3% річних; 365 - кількість днів у році. За розпискою відповідача від 12 грудня 2019 року 3% річних розраховані наступним чином: 1 000,00 доларів США х 426 х 3 : 100 : 365 = 35,01 доларів США , де 1 000,00 доларів США - сума позики; 426 - кількість днів прострочення повернення відповідачем позики, а саме з 2 березня 2020 року по 1 травня 2021 року; 3-3% річних; 365 - кількість днів у році. Загальна сума компенсаційної виплати у розмірі 3% річних по всім борговим розпискам Відповідача складає 164,74 доларів США. Таким чином станом на 1 травня 2021 року борг відповідача перед позивачем по розпискам від 3 грудня 2019 року, 7 грудня 2019 року та 12 грудня 2019 року з урахуванням компенсаційних виплат, передбачених чинним законодавством складає: 3 000 дол. США + 500 дол. США + 1 000 дол. США + 164,74 дол. США = 4 664,74 дол. США. Окрім того з відповідача суд стягує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. та судовий збір в розмірі 1 300 грн. На підставі ст.ст. 625-628, 1046,1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved