Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на гараж. В направленому на адресу суду позові [PERSON] зазначив, що рішенням Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 03 вересня 2019 року йому було виділено земельну ділянку під будівництво гаража по [ADDRESS] , кадастровий номер 5323255431:31:001:0068. У 1991 році він побудував гараж, без належно оформленого проекту та дозволу. В той же час гараж не зареєстрований належним чином, на нього відсутній правовстановлюючий документ, що позбавляє можливості розпорядитися належною йому власністю. 28.05.2021 виготовлено технічний паспорт на гараж, стан гаражу задовільний та може використовуватися за призначенням. Зважаючи на викладене, просить суд визнати за ним право власності на гараж розташований по [ADDRESS] . Ухвалою судді від 20.09.2021 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 41). 06.01.2022 ухвалою суду замінено первісного відповідача виконавчий комітет Миргородської міської ради на належного відповідача - Комишнянську селищну раду Миргородського району Полтавської області (а.с.55). В судове засідання позивач не з`явився, направив заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 58). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що рішенням Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 03 вересня 2019 року [PERSON] виділено земельну ділянку під будівництво гаража по [ADDRESS] , кадастровий номер 5323255431:31:001:0068, площа 0,0100 га (а.с.8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер 5323255431:31:001:0068 площею 0,01 га знаходиться у приватній власності [PERSON] на підставі рішення Комишнянської селищної ради від 03.09.2019 (а.с.9). Мається технічний паспорт на гараж по [ADDRESS] (а.с. 16-21). Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 381-Д від 03.06.2021 станом на 31.12.2012 за даними інвентаризаційної справи право власності на гараж по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 22). Державним реєстратором прав на нерухоме майно Перепелиця С.В. ухвалено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №59978357 від 25 серпня 2021 року, яким відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на гараж по [ADDRESS] , оскільки не усунені обставини, які стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а.с.37). Відповідно до ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позивач на законних підстав набув спірне нерухоме майно (побудував) - гараж, користується ним на протязі тривалого часу, право власності на земельну ділянку де розміщений гараж зареєстроване за позивачем, отже вимоги позивача про визнання права власності ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved