Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

06.09.2022 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. 27.05.2005 позивач і відповідач (Банк) уклали кредитний договір № MKMWGA00000010, на підставі якого було укладено і договір іпотеки ВСС774270,774271,774275, згідно з яким об`єктом обтяження стала квартира позивача [ADDRESS] (на даний час Хустського) району Закарпатської області реєстраційний номер обтяження 2234897, реєстраційний номер нерухомого майна 1757677 згідно з відомостями в державному реєстрі речових прав. Отриманий кредит позивач повернула повністю 27.10.2008, що стверджено довідкою банку. Позивач також відсутня в єдиному реєстрі боржників. Однак Банк не вилучив відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не зважаючи на звернення з цього приводу позивача. Таке обмежує право позивача на належне розпорядження майном. Натомість приватний нотаріус Гримут О.І., яка посвідчувала вищезазначені договори і вносила заборону на відчуження нерухомого майна померла, а приватний нотаріус Корбутяк І. відмовила в задоволенні заяви позивача у вчиненні нотаріальної дії про зняття заборони. Позивач також не змогла отримати копію договору іпотеки від банку і від Закарпатського обласного нотаріального архіву. Позивач покликається на застосування статті 55 Конституції України, статті 16, 317, 391 ЦК України, пункт 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, статті 8, 16 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункти 2, 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Винесені в справі процесуальні рішення: -згідно з ухвалою судді від 08.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі і призначено підготовче провадження; -згідно з ухвалою суду від 13.10.2021 залучено АТ КБ «Приватбанк» співвідповідачем у справі; -згідно з ухвалою суд від 25.11.2021 задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів із Закарпатського обласного державного нотаріального архіву; -згідно з ухвалою від 17.01.2021 закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд справи по суті 24.02.2022. - Процесуальні позиції сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримала і подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Приватний нотаріус Корбутяк І.В. подала заяву про розгляд справи без її участі, не заявила клопотань і зазначила, що заперечень на позов не має, процесуальних заяв подавати не буде. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Гнатищак О.В. надав письмові пояснення, за змістом яких позов заперечив, вважає, що Банк не може нести відповідальність за вимогами, бо виконав зобов`язання за договором і позбавлений можливості перевірити дані іпотечного договору в силу закриття такого 27.10.2008 і знищення документів договору за минуванням п`ятирічного строку зберігання згідно з постановою Правління НБУ від 08.12.2004 № 601 Про затвердження переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України із зазначенням строків зберігання». Представник Банку також вважає, що позивач не звернулась після погашення кредиту до Банку для отримання договору іпотеки і зняття заборони, а тому Банк не є належним відповідачем і вважає, що позовні вимоги підлягають відхиленню. Представник Банку в судове засідання не з`явився за задоволеним клопотанням з його ініціативи про проведення судового засідання в режимі відео-конференції, не подав з приводу неявки відповідних заяв та клопотань. З огляду на неявку в справу представників сторін, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, задоволення усіх клопотань сторін щодо підготовки справи до розгляду, надання ними неодноразово пояснень в судовому засіданні та фіксацію позицій за змістом позову, суд постановив розглянути справу без участі сторін і їх представників, на основі поданих у справу доказів та вищезазначених позицій. Суд застосовує до цього висновку положення статті 223 ч.1, ч.3 п.1, ч.4 ЦПК України. Встановлені судом обставини. 27.07.2005 АТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] уклали кредитний договір №MKMWGA00000010 від 27.07.2005 в розмірі 10470 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору. 27.07.2005 сторони також уклали договір іпотеки нерухомого майна квартира [ADDRESS] , як заставного майна в рахунок забезпечення виконання кредитного договору. Квартира зареєстрована на праві власності за [PERSON] . 27.10.2008 [PERSON] виконала зобов`язання за кредитним договором, тобто повністю повернула кредитні кошти банку. Приватний нотаріус Гримут О.І., яка посвідчувала кредитний та іпотечний договори між сторонами, померла. Станом на час подання позову і розгляду справи заборона відчуження вищезазначеного нерухомого майна квартири не знята. Встановлені обставини не оспорюються сторонами. Ці обставини підтверджені: змістом договору іпотеки, посвідченого 27.07.2005 приватним нотаріусом Гримут О.І. за реєстровим номером 2480, який надано суду у порядку витребування доказів із Закарпатського обласного нотаріального архіву, довідками Банку про відсутність заборгованості за кредитним договором, про відсутність у банку договору іпотеки, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта. Згідно з договором іпотеки (пункт 2.2.2) Іпотекодержатель гарантує, що після повного виконання зобов`язань за Кредитним договором ним будуть здійснені всі необхідні дії щодо звільнення Предмета Іпотеки від зобов`язань, якими він обтяжений згідно умов цього договору. Згідно з пунктом 6.3 цього ж договору відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації в установленому порядку. Отже, відповідач Банк не виконав належно умови договору іпотеки, а саме після повного виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором, тобто погашення кредиту, Банк не вжив заходів для подання нотаріусу повідомлення про зняття заборони, обтяження, тобто припинення іпотеки і внесення необхідних відомостей до Реєстру. Посилання представника Банку на те, що Банк не є належною стороною, суд відхиляє як необґрунтована позиція, яка не відповідає умовам договору іпотеки та вимогам закону. Адже за такої позиції позивач не зможе реалізувати своє право на належне йому нерухоме майно у вигляді розпорядження цим майном. Бездіяльність Банку посягає на реалізацію позивачем права власності. Саме Банк за договором є іпотеко держателем та ініціатором внесення заставного майна до Єдиного реєстру заборон. Суд вважає, що за змістом позовних вимог і встановленими обставинами та доказами приватний нотаріус Корбутяк І.В. не може виступати стороною в праві, тобто бути відповідачем. Це право підлягає захисту згідно з положеннями статей 16, 319, 321, 391 ЦК України, бо Банк належно не виконав свої зобов`язання. Цими нормами цивільного закону передбачено захист права власності у разі якщо власник обмежений в його здійсненні і має перешкоди для здійснення права розпорядження майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Для захисту прав позивача суд вважає за необхідне скасувати заборони на нерухоме майно, тобто повністю задовольнити позовні вимоги. При цьому суд бере до уваги, що Банк за закінченням строків зберігання знищив документи кредитного та іпотечного договорів, а нотаріус, який посвідчував ці договори і виконав обов`язки державного реєстратора щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон, помер. Судових витрат до стягнення чи повернення в справі не заявлено в установленому порядку.

Outcome: approved