Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

02.12.2021 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 651, виданий 10.06.2021 вчинений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. про стягнення з неї [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Факторінгс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 130413,04 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 1304,13 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.11.2021 з додатку «Дія» дізналася про відкриття приватним виконавцем Шевцовим І.В. виконавчого провадження № 67378542 від 04.11.2021 та накладення арешту на її особові рахунки, майно. Ознайомившись з постановою про відкриття виконавчого провадження, їй стало відомо про існування виконавчого напису № 651 вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Виноградовою В.Ю., згідно якого в неї нібито виникла заборгованість за договором «Автопакет» № 782357/ФЛ від 11.03.2008, укладеним між нею та ВАТ КБ «Надра». Згідно виконавчого напису заборгованість її перед банком склала 130413,04 грн. та ще з неї на користь відповідача стягнуто витрати на вчинення виконавчого напису 1304,13 грн. Позивач не погоджується з вказаним виконавчим написом, оскільки заборгованість не була безспірною, договір кредиту не був нотаріально посвідченим, а їй не надсилалася письмова вимога про усунення порушення кредитного договору, що позбавляло її права оспорити заборгованість, відповідно нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Також вказувала, що вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі № 1-47/11 від 05.03.2014 встанволено, що посадові особи ПАТ КБ «Надра» злочинним шляхом без її участі та підписів уклали кредитний договір № 782357/ФЛ від 11.03.2008 та цим вироком задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до винних осіб, стягнуто на його користь шкоду, втому числі за договором № 782357/ФЛ. Відповідно вважала відсутніми підстави для стягнення з неї заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки вона жодного відношення до нього не має. У зв`язку з чим позивач просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 651, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Виноградовою В.Ю. 10.06.2021 про стягнення з неї коштів. Крім цього, просила суд вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема про стягнення на її користь витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу - 2000 грн. Ухвалою судді від 03.12.2021 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначено судовий розгляд справи в порядку загального позовного провадження, за заявою позивача витребувано докази. Витребувані докази надано суду та ухвалою суду від 01.03.2022 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. Відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечуючи їх просив суд відмовити в задоволенні позову, надав суду відзив. В обґрунтування заперечень проти позову вказував, що заборгованість є безспірною, оскільки позивач не довів відсутність заборгованість у вказаному розмірі. Крім цього, вказував на дотримання нотаріусом визначеної законодавством процедури вчинення виконавчого напису, зазначав про повідомлення [PERSON] щодо існування та розміру заборгованості, яка нею сплачена не була (а.с. 51-56, 57). Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку визначеному законом. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача - ТОВ «ФК «Факторінгс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 49), заяв з процесуальних питань не надав, що не перешкоджає розгляду справи. Треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Виноградова В.Ю., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцов І.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку визначеному законом, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надали (а.с. 50, 112, 113, 114), що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 651 про стягнення з [PERSON] 130413,04 грн. в рахунок заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 782357/ФЛ від 11.03.2008 укладеним між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL2N78545 від 08.05.2020 є ТОВ «ФК «Факторінгс» (а.с. 10). Згідно змісту виконавчого напису слідує, що строк платежу за договором «Автопакет» № 782357/ФЛ від 11.03.2008 настав, а боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості, згідно змісту виконавчого напису, проводилося за період з 01.09.2018 по 09.06.2021. Сума заборгованості складає 130413,04 грн., яка складається з 95192 грн. - основного боргу, 35221,04 грн. - заборгованість за процентами (а.с. 10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І.В. від 04.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 67378542 з виконання виконавчого напису № 651 від 10.06.2021, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Виноградової В.Ю. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Факторінгс» заборгованості в розмірі 130413,04 грн. та розміру плати за вчинення виконавчого напису 1304,13 грн. (а.с. 7-9). В рамках даного виконавчого провадження прийнято постанови про стягнення з боржника основної винагороди т мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 11-13). Як слідує з оскаржуваного виконавчого напису, його видано нотаріусом щодо стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 782357/ФЛ від 11.03.2008, нібито укладеного між [PERSON] та ВАТ «КБ «Надра». Однак, як слідує з вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.03.2014, саме службовою особою ВАТ КБ «Надра», яка діяла в складі організованої групи, було оформлено та підписано без відома [PERSON] та її чоловіка кредитний договір № 782357/ФЛ від 11.03.2008 та інші документи по видачі кредиту на придбання автомобілю (а.с. 16, 15-19), при цьому на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто з обвинувачених шкоду спричинену злочином, в тому числі за договором № 782357/ФЛ щодо [PERSON] в сумі 256188,12 грн. (а.с. 68-106). Вищевказане, враховуючи доводи позивача про відсутність у неї заборгованості перед банком, свідчить про те, що заявлені позивачем вимоги не є безспірними. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Оскільки судом встановлено, що вищевказаний договір кредиту, який став підставою для видачі оскаржуваного виконавчого напису вчинявся без відома позивача та її чоловіка, ПАТ «КБ «Надра» відшкодована шкода завдана такими діями винних осіб, засуджених за вчинення кримінального правопорушення, тому суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису, заборгованість яка стягнута за виконавчим написом нотаріуса не була безспірною. Крім цього, з тексту оспорюваного виконавчого напису від 10.06.2021 року слідує, що приватний нотаріус, при вчиненні нотаріальної дії, керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 (а.с. 10). Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акта стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Як встановлено судом у даній справі, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 10.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом 15.07.2021, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Аналогічних висновків дійшов ВС у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Доказів того, що вищевказаний договір від 11.03.2008 укладався з дотриманням нотаріальної форми відповідач суду не надав. Крім цього, заслуговують на увагу доводи позивача щодо не направлення їй повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що унеможливило обізнаність з такою заборгованістю та її заперечення. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Оскільки вказаних вимог при вчиненні виконавчого напису не дотримано, документи на підтвердження дотримання вказаних вимог ні відповідачем, ні приватним нотаріусом суду не надано, це свідчить про існування самостійної та достатньої підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц. Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги ТОВ «ФК «Факторінгс» до [PERSON] за якими видано виконавчий напис нотаріусом, на момент звернення стягувача з заявою до нотаріуса, не були безспірними, при видачі виконавчого напису нотаріусом вказана обставина не була перевірена, порушено процедуру видачі виконавчого напису, а тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позов задоволено, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК «Факторінгс» на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та підтверджені витрати по оплаті судового збору при зверненні до суду з позовом у розмірі 908,00 грн. (а.с. 6) та при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову в розмірі 454 грн. (а.с. 3 справи 2-з/177/47/21), а всього 1362 грн. Позивачем перед судом доведено факт понесення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. (а.с. 24-26, 27), в розумінні ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, може бути зменшено судом за клопотанням іншої сторони, на яку покладається обов`язок доведення неспівмірності таких витрат. Оскільки позивачем доведено перед судом факт понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., вказаний розмір судовий витрат обґрунтований, на його підтвердження надано акт здачі-прийняття робіт, який містить детальний опис проведених адвокатом робіт, що відповідає матеріалам даної справи (складені позов, заява про витребування доказів, заява з процесуальних питань, підбірка судової практики по справі, тощо), розрахункову квитанцію, при цьому відповідач розмір вказаних витрат не заперечив, клопотання про їх зменшення не надав, тому суд,

Outcome: approved