Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-23 00:00:00

01.12.2021 орган опіки та піклування Ярунської сільської ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини з вищезазначеним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просили позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача аліменти на користь дитини у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , 2017 року народження. Відомості про батька дівчинки записані зі слів матері згідно ст. 135 СК України. За заявою матері з червня 2017 року влаштовано до будинку дитини, де вона перебуває до теперішнього часу. Після влаштування доньки до закладу відповідач відвідувала її останній раз 06.12.2019 року та більше вона не телефонувала, не цікавилась її життям та здоров`ям. Незважаючи на неодноразові попередження працівників соціальних служб мати не захотіла повертати дитину в сім`ю, не створила належні умови для її виховання та утримання. Відповідно до характеристики з старостинського округу Ярунської сільської ради [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, періодично надходять скарги до Новоград-Волинського відділу поліції та до старостату щодо домашнього насильства в сім`ї. Відповідач повідомила працівникам соціальних служб, що не бажає забирати дитину додому та вона не проти позбавлення її батьківських прав. Оскільки відповідач не виконує покладені на неї законом батьківські обов`язки відносно своєї доньки, не піклується про належний рівень життя та здоров`я дитини, тому орган опіки та піклування з метою захисту прав дитини змушений звернутись до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки. Сторони в судові засідання 03.03.2022 року, 24.03.2022 року не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Від відповідача відзиву на позов, заяв, клопотань не надійшло. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подала відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Кам`янка Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,11). Відомості про батька дівчинки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10). Розпорядженням голови Новоград-Волинської РДА № 354 від 30.05.2017 року дитину за заявою матері влаштовано до будинку дитини, де вона перебуває до теперішнього часу. Адміністрація КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради повідомляє, що у вказаному закладі з 02.06.2017 року на повному державному забезпеченні перебуває тимчасово влаштована за заявою матері малолітня [PERSON] , [INFO] . За час перебування дитини в закладі мама провідувала її: 14.06.2017 року; 10.09.2017 року; 10.02.2018 року; 06.12.2019 року (а.с. 33). Встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] у будинку чоловіка [PERSON] , 1987 року народження, та трьома дітьми: [PERSON] , 2020 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження (а.с. 22). За психолого-педагогічною характеристикою на вихованку КЦП «Обласний спеціалізований будинок дитини» Житомирської обласної ради [PERSON] , [INFO] , навички самообслуговування дитини сформовані, загальна та дрібна моторика відповідає віку. На контакт з дорослими йде поступово, потребує заохочення та похвали. Поведінка дівчинки адекватна. З дітьми взаємодіє, вступає в ігрову діяльність. Мовленнєвий розвиток ЗНМ III рівня. Емоційні прояви чітко виражені та різноманітні. Дівчинка енергійна, рухлива та доброзичлива. Відповідно до характеристики з Ярунської сільської ради Новоград- Волинського району Житомирської області від 29.10.2021 року №/ 41776 [PERSON] та її чоловік [PERSON] схильні до вживання спиртних напоїв, періодично надходять скарги до Новоград-Волинського відділу поліції та до старостату щодо поведінки в родині. Подружжя з`ясовує стосунки у присутності дітей, влаштовує бійки з наслідками у вигляді тілесних ушкоджень. За актом обстеження матеріально-побутових умов обстеження, в будинку, де проживає [PERSON] з чоловіком [PERSON] та з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , брудно, речі розкидані. Поведінка [PERSON] щодо дитини [PERSON] є неприпустимою: чоловік на її адресу висловлюється нецензурно і грубо. [PERSON] на зауваження повідомляла, що виправить ситуацію, проведе генеральне прибирання, оформить документи для оформлення дитини [PERSON] на навчання до спеціалізованого закладу. На даний час жодних виправлень не відбулося. Відповідно інформації з Токарівської сільської ради на даний час [PERSON] не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно довідкам № 3502 та № 3503 від 26 жовтня 2021 року від обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [PERSON] щомісячно отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, у розмірі 1700 грн. та щомісячну одноразову допомогу при народження однієї дитини у розмірі 860 грн. Чоловік [PERSON] постійного місця роботи не має. За інформацією Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проведено профілактично-роз`яснювальну роботу щодо попередження домашнього насильства, ведення здорового способу життя, забезпечення належних умов для проживання сім`ї. Останні попереджені про наслідки, які можуть наступити у разі ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Відносно [PERSON] неодноразово надходили скарги до Новоград-Волинського районний відділу поліції. Новоград-Волинським міськрайонним судом 01.06.2020 року, 11.02.2021 року останнього притягнуто до відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 67-68). Відносно [PERSON] також неодноразово надходили скарги до Новоград-Волинського районний відділу поліції. 25.08.2021 року винесено постанову за ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 175 КУпАП. Так, 03.09.2021 року до Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від директора Токарівської ЗОШ Алексійчук Віри Назарівни, що до школи прийшла учениця 1 класу [PERSON] , [INFO] , з синцями на обличчі та руках. Малолітня [PERSON] пояснила, що 02.09.2021 року близько 18 години пішла на вулицю до туалету і повертаючись назад зачепилась за ланцюг собаки, падаючи отримала тілесні ушкодження. Пояснення доньки підтверджує її мати [PERSON] . Судово-медичне обстеження малолітня [PERSON] не проходила. У відповідності до висновку органу опіки і піклування Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства (частина третя). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята). Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до статті 152 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша). Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам (частина друга). Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (частина третя). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки, а саме: майже з народження влаштувала її до будинку дитини, не спілкується з нею, не приймає участі у її утриманні, не цікавиться станом її здоров`я. З 02.06.2017 року малолітня [PERSON] перебуває у будинку дитини, проте з того часу відповідач не вчинила жодних дій, спрямованих на повернення дитини додому. Навпаки, вона повідомляє працівникам соціальних служб, що не має наміру забирати доньку, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с. 64). Відповідач повністю усунулась від обов`язків по вихованню доньки, своєю поведінкою не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створила умов для проживання доньки, її виховання, навчання. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, тому позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів з [PERSON] , то суд застосовує наступні норми права. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного її розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, наявність на утриманні ще трьох малолітніх дітей, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь її малолітньої доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тому позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 01.12.2021 року. Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги стягується з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved