Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

В серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи - державний виконавець Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Шимкович Л.Ю., приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. На обґрунтування свої вимог зазначила, що постановою державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Шимкович Л.Ю. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 червня 2021 року відкрито виконавче провадження (ВП №65856422) про стягнення з неї кредитної заборгованості в розмірі 19866,25 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», виконавчого збору в розмірі 1986,63 грн. та витрат на проведення виконавчого провадження в розмірі 175 грн., а всього 22027,88 грн. Про наявність виконавчого напису їй стало відомо 05 липня 2021 року при отриманні постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження. При цьому заперечує отримання кредиту від відповідача і відповідно укладення з нею кредитного договору. Також вказала, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії. Так, у порушення вимог Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримувала первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, у зв`язку з чим у неї були відсутні підстави вважати наявною кредитну заборгованість. Зазначена відповідачем сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків та сама по собі не може свідчити про безспірність. Вказане виключає можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису про стягнення такої заборгованості. Представник позивачки за довіреністю Старокостянтинівського місцевого центру з надання безоплатної вторинного правової допомоги [PERSON] подала заяву про розгляд справи без участі учасників, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. до суду не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, відзив та пояснення на позов не подавали, клопотань не заявляли. Третя особа державний виконавець Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Шимкович Л.Ю. направила до суду заяву, якою при розгляді справи поклалась на розсуд суду та просила розглянути спір у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису вчиненого Грисюк О.В., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, 24 травня 2021 року за р. № 51502 звернуто стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , як боржника за кредитним договором №863141 від 15 травня 2019 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін», за період з 15 травня 2019 року по 01 березня 2020 року в розмірі 19116,25 грн, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 1732,80 грн. та із заборгованості по несплаті відсотків за користування кредитом 17383,45 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису постановою державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Шимкович Л.Ю. від 22 червня 2021 року відкрито виконавче провадження (ВП №65856422) про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості в розмірі 19866,25 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», виконавчого збору в розмірі 1986,63 грн. та витрат на проведення виконавчого провадження в розмірі 175 грн., а всього 22027,88 грн. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням наявності кредитної заборгованості, її безспірності або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статтей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість та саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачкою кредиту, повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки. Крім того, згідно з позицією Великої палати Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на думку суду, у данному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у наявності кредитного договору, кредитної заборгованості та безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Outcome: approved