Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , якого той успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак, не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло усе майно, яке вона прийняла у спадщину після смерті свого чоловіка (батька позивача) - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої є позивач та відповідачі у справі, як діти спадкодавця, які спадщину не прийняли і не претендують на неї. Вказуючи, щовін є єдиними спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, подали заяви, в яких вказують, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їх відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1947 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому вона була зареєстрована і проживала (а.с. 19). Витягом з погосподарської книги № 8 на 2021 рік Смідинської сільської ради підтверджується належність вищевказаного будинку [PERSON] (а.с. 20). З досліджених судом матеріалів спадкової справи № 38 до майна померлої [PERSON] (а.с. 49-57) видно, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті останньої, отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с. 54). Родинні відносини між спадкодавцем та [PERSON] підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9) і за життя правовстановлюючі документи на отриманий в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] житловий будинок не оформив. Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в контексті положень ст.ст. 525, 548, 549 ЦК УРСР [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] у встановленому законом порядку і зазначене вище нерухоме майно належало йому з моменту відкриття спадщини - дня смерті [PERSON] ( [INFO] ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Заповіту за життя [PERSON] на будинок не складав. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру видно, що інформація щодо спадкової справи чи про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо [PERSON] відсутня (а.с. 45-на звороті). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, відтак, єдиною спадкоємицею майна, що на лень смерті належало спадкодавцеві [PERSON] , є мати позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 10, 12). Факт прийняття спадщини підтверджується довідкою від 17.03.2017 р. № 207, яка видана Смідинською сільською радою про те, що спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , яка на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом із ним (а.с.18). Позивач у справ є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7). Позивач спадщину, що відкрилась внаслідок смерті матері прийняв, шляхом спільного проживання із нею, що підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду від 13.08.2021 р. у справі № 159/4145/21 за поданою позивачем заявою про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказаним рішенням встановлено факт проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які також є дітьми спадкодавця, з спадкодавцем на день його смерті не проживали, заяви про прийняття спадщини після його смерті нотаріусу не подали. Заповіту за життя [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 60-61). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач, як син спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 16.12.2021 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с. 17). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 147/2021 до майна померлої [PERSON] (а.с. 36-59), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України та

Outcome: approved