Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку зазначивши, що з 23.02.2021 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . В даний час вони з чоловіком проживають окремо, дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вона в даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, отримує соціальну допомогу, однак даних коштів недостатньо для її проживання. Матеріальної допомоги чоловік не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження з додатками отримав 22.02.2022 року), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов`язку утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глав 9,15 СК України. Сторони з 23.02.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. На даний час позивач не працює, отримує допомогу при народженні дитини. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дитини та позивача суду не подано. Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно положень ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст.77 СК України). Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як вбачається із наданого позивачем витягу з Державного реєстру, відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець. Вказаний витяг засвідчує факт, що відповідач здійснює певний вид підприємницької діяльності. До того ж належних та допустимих доказів того, що дитина з матір`ю не проживає та неможливості відповідачем сплачувати аліменти суду останнім надано не було. Таким чином, з урахуванням матеріального стану сторін та інших обставин, що мають істотне значення, аналізуючи норми закону з урахуванням поданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі - 992,40 грн.

Outcome: approved