Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 10.10.1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 45. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Подружжю видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.01.2022 року. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Одруження з відповідачем виявилося не вдалим. Протягом трьох років сторони почали втрачати інтерес один до одного, припиняли шлюбні стосунки між собою, але потім намагались примиритися та проживати разом, однак такі примирення були не довготривалими. Останні два роки шлюбні відносини фактично припинено, сторони спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10.10.1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 45. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Подружжю видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.01.2022 року. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони подружні відносини не підтримують протягом двох років, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку про те, що шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved