Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] в с. Велика Копаня Берегівського району помер чоловік позивачки [PERSON] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Померлий [PERSON] мав спадкоємцями першої черги - позивачку дружину та дочку. Після смерті чоловіка, на майно, що йому належало, відкрилася спадщина. У межах шестимісячного строку після його смерті, позивач звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори, яка 07.09.2021 р. зареєструвала відповідну спадкову справу. Дочка спадкодавця подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] . Після звернення до державного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав, нотаріусом позивачці було надано письмову відмову від 27.01.2022 р. №14/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві і позивачці було роз`яснено право на звернення до суду. На даний час, позивачка не може визнати право на спадщину шляхом звернення до нотаріуса, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на будинок, тому змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач-представник Виноградівської міської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяви про розгляд справи за його відсутності та про визнання заявленого позову. Представник третьої особи-Виноградівської державної нотаріальної контори, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] в с. Велика Копаня Берегівського району помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.04.2021 р. серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , з ним постійно проживали і були зареєстровані по [ADDRESS] : - [PERSON] , [INFO] - дружина; - [PERSON] , [INFO] - дочка; [PERSON] , [INFO] - онука; [PERSON] , [INFO] - онука; - [PERSON] , [INFO] - онука; - [PERSON] , [INFO] - зять. Згідно довідки старости с.Велика Копаня №357 від 30.08.2021 p., по записам погосподарської книги 6, особового рахунку № [NUMBER] , домогосподарство в [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно довідки від 21.01.2022 р. №67, технічного паспорта від 11.01.2022 p., виданих КП «Виноградівське РБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , будівництвом завершений (рік будівництва - 1982). Інвентаризаційна вартість житлового будинку, загальною корисною площею 185,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 300106 грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 185,9 кв.м., в тому числі житлова площа - 70,1 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: Житловий будинок літ. А - цегла; Літня кухня літ.Б - цегла; Сарайя літ.В - цегла; Сарайя літ.Г - цегла; Вбиральня літ. Д - цегла; Ворота №1- металеві; Огорожа №2 - металева. Померлий [PERSON] мав спадкоємцями першої черги - позивачку дружину та дочку. Після смерті чоловіка, на майно, що йому належало, відкрилася спадщина. У межах шестимісячного строку після його смерті, позивач звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори, яка 07.09.2021 р. зареєструвала відповідну спадкову справу. Дочка спадкодавця подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] . Так, у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії судців Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 280/4/18. Після звернення до державного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав, нотаріусом позивачці було надано письмову відмову від 27.01.2022 р. №14/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві і позивачці було роз`яснено право на звернення до суду. На даний час, позивачка не може визнати право на спадщину шляхом звернення до нотаріуса, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на будинок, тому змушена звернутися до суду. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК. відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачці було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно до правової позиції, викладеної у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленого позову.

Outcome: approved