Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-21 00:00:00

28.09.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна [PERSON] до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку спадкування за Законом, в прохальній частині якої позивачі просили суд винести рішення, на підставі якого: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності на житловий будинок (загальною площею приміщень 56,2 кв.м., житлова площа 25,6 кв.м., допоміжна площа 17,5 кв.м., площа літніх, неопалювальних приміщень 13,1 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами (веранда під літ. аі, ганок під літ. а2, сарай під літ. Б, сарай під літ В, колодязь під літ. N), що розташовані за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . 28.09.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/905/21, провадження № 2/368/619/21. 30.09.2022 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято рішення про проведення слухання справи в загальному провадженні, призначено справу до підготовчого судового розгляду на 12 год. 00 хв. 08.11.2021 року. 08.11.2021 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 13.12.2021 року в зв`язку з неявкою сторін по справі. 13.12.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання, по результатам якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено судову ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до основного судового засідання (слухання справи по суті) на 09 год. 00 хв. 17.01.2022 року. 17.01.2022 року в слуханні справи було оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 22.02.2022 року в зв`язку з клопотанням позивача. В судове засідання, яке відбулося 22.02.2022 року, позивач [PERSON] не з`явилася, проте, - нап адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява позивача, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 22.02.2022 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Київської області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, визнає позов в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Проте, згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно, враховуючи місце розташування нерухомого майна, право власності на яке є предметом позову, - земельні ділянки, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Стави, та враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, тобто, спір має слухатися виключно по місцю розташування нерухомого майна. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. [INFO] помер [PERSON] , - спадкодавець по справі. Факт смерті спадкодавця посвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 14 січня 2019 року виконавчим комітетом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець село Стави Кагарлицького району Київської області, громадянин України, помер [INFO] у віці 83 років, про що 14 січня 2019 року складено відповідний актовий запис за № 2. Місце смерті - село Стави Кагарлицького району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадщини [PERSON] , зокрема, - входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на належне йому майно складено не було. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. (сказати про брата) Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261 - 1265 ЦК України. Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права па спадщину. Згідно з ст. 1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] (далі - Позивач) є дочкою померлого [INFO] [PERSON] та спадкоємицею першої черги на його майно. Інших спадкоємців на майно [PERSON] , крім Позивача, - в судовому засіданні встановити не вдалося. Для оформлення спадкових прав після [PERSON] , Позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачової Л. І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У листі від 23.09.2021 р. № 473/02-14 державний нотаріус Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачова Л. І. роз`яснила Позивачу неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б належним чином посвідчували право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з наведеним, нотаріус порекомендувала Позивачу звернутися з даним питанням до суду. Дійсно, згідно з листом КП КОР «Південе БТІ» від 16.09.2021 р. № 2606, станом до 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - не проводилась. Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу У країни право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має з`ясовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, у випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання її права. Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об 'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Підставою для визнання за Позивачем права власності на житловий будинок є наявні у Позивача: - виписка з погосподарських книг виконавчого комітету Кагарлицької міської ради с. Стави за 1991-2021 p., де зазначено, що [PERSON] є власником (головою двору) домоволодіння за адресою [ADDRESS] ; - довідка з виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 10.09.2021 р. № 531 про те, що покійний [PERSON] є власником житлового будинку, збудованого 1977 p., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; - технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 30.08.2021 р. Отже, оскільки нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та відсутні будь-які інші способи для визнання права власності на вищевказаний житловий будинок за Позивачем, - наявні усі підстави для визнання за Позивачем права власності на спадкове майно [PERSON] в судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, на теперішній час видати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку та здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства на ім`я позивача [PERSON] , - неможливо. Тобто, не має іншого способу, окрім звернення до суду, щодо визнання права власності за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно (житловий будинок), який залишився після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved