Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-27 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кузьмич Н.О., звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом, в обгрунтування якогозазначив, що у квітні 2021 року він отримав постанову Лохвицького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області від 26.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64860660, з примусового виконання виконавчого напису № 8701 від 29.01.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гурєвічовим О.М., щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 22677,96 грн., якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/91/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу АТ «Комерційний Індустріальний банк» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» відступлено Право вимоги за кредитним договором № 2035/2723ES5USIP від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] 26.03.2021 року Лохвицьким відділом державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 64860660, відповідно до якої із доходів у ТОВ «Полтава-2007» [PERSON] повинно здійснюватись відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу, який разом із виконавчим збором та витратами на здійснення виконавчих дій склав 25115,75 грн. Вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус, маючи інформацію про те, що право вимоги за Кредитним договором № 014/0932/82/0007872 від 07.11.2013 року, який було укладено між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» протягом 2018-2020 років передавалось від однієї юридичної особи до іншої, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору між боржником та кредитором щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без підтвердження належними первинними документами та не відповідає дійсним обставинам справи, бо на момент винесення виконавчого напису борг за Кредитним договором № 014/0932/82/0007872 від 07.11.2013 року не існував. Відповідач не повідомив позивачку [PERSON] про існування заборгованості та не висунув вимогу про її повернення. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8701 від 29.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами»» заборгованості в сумі 22677,96 грн. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 31.01.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 30). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Кузьмич Н.О. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надіслав заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову (а.с. 41). Третя особа- нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. причини неявки не повідомив, про час місце та датуслухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 34-35). Представник третьої особи- Лохвицького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с. 36). Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 29.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гурєвічовим О.М., винесений виконавчий напис № 8701 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 22677,96 грн., якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/91/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу АТ «Комерційний Індустріальний банк» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» відступлено Право вимоги за кредитним договором № 2035/2723ES5USIP від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (а.с. 11). Постановою державного виконавця Лохвицького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 26.03.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 64860660 на загальну суму 22677,96 грн. (а.с. 9). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Відповідно до п. 2-2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом 2. «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/20084/14, провадження № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.05.2021 року (а.с. 14), тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору № 190511-6584-1, укладеного між позивачем та відповідачем. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Як зазначає [PERSON] , нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у існування кредитних зобов`язань між ним та ТОВ «ФК управління активами», також у безспірності заборгованості, а кредитний договір не посвідчувався нотаріально. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01. 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З виконавчого напису № 8701 від 29.01.2020 року вбачається, що стягнення заборгованості проводиться у період з 24.11.2015р. по 20.12.2019р., не дає однозначного розуміння на який час та за який період утворилась заборгованість (а.с. 11). Суд також зазначає, що нарахування штрафів та пені свідчить про те, що стягувач нараховував їх вже після закінчення строку договору. Така вимога стягувача (кредитора) вступає в протиріччя з позицією Верховного Суду в справі № 390/1875/16-ц від 03.10.2018 року, та в справі № 2-2442/12 від 30.11.2018 року. В справі № 2-2442/12 ВС зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги. В справі № 390/1875/16-г, ВС/КЦС зазначив: право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved