Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-10 00:00:00

Медичний директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що останній знаходився на стаціонарному лікуванні в закладі з надання психіатричної допомоги з 08.03.2022 року. Страждає на психічний розлад з 1999 року, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у психіатричних стаціонарах з приводу параноїчної шизофренії. Захворюванню притаманний безперервний перебіг, сформований дефект особистості. Був визнаний інвалідом ІІІ групи. В клінічній картині галюцинаторна - маячна симптоматика, ідеї переслідування, впливу. Остання госпіталізація в січні 2018 року з діагнозом : Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з наростаючим апато - абулічним дефектом. Поточна госпіталізація пов`язана з суттєвим погіршенням психічного стану хворого. За відомостями від батька, протягом останніх 3-х місяців поводиться неадекватно, наглухо зашторює вікна, вимикає газ та воду, не виходить за межі двору, вважаючи, що на нього можуть здійснити напад. Стверджує, що на нього впливають електричні сили, викликають головні болі, впливають через холодильник. З метою власного захисту вмикає електродвигуни та розмахує ними, розставляє по кімнаті циркулярні пили. Кілька місяців тому, через ввімкнутий ним електродвигун з циркулярною пилою, виникла пожежа в будинку. Стверджує, що жити йому з батьком залишилось два дні, що він завдяки енергетичним здібностям захищає родину від енергетичних сил. Проявляє агресію до близького оточення. Був доставлений до приймального відділення спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги у супроводі батька. У зв`язку із відмовою від госпіталізації, був госпіталізований в примусовому порядку як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. 09.03.2022 року був оглянутий комісією лікарів - психіатрів КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїчний синдром. За психічним станом є небезпечним для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Лікар психіатр у судовому засіданні зазначила, що пацієнт страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, з наростаючим апато - абулічним дефектом. За своїм психічним станом є небезпечним для оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні просив суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Згідно з заяви [PERSON] , останній просить госпіталізувати його сина - [PERSON] у зв`язку із погіршенням його психічного стану, за останній час говорить, що на нього впливають електричні сили супроводжуючи головний біль. Внаслідок чого, він вмикає електродвигун, воду та газ. На зауваження реагує агресивно. Зашторює вікна. Відмовляється від приймання ліків. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 09.03.2022 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжкий психічний розлад у формі тяжкого психічного розладу у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з наростаючим апато - абулічним дефектом. Згідно з ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не надав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у [PERSON] виявлено психічний розлад у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з наростаючим апато - абулічним дефектом, а також встановлення фактів про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved