Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . Між тим, приватним нотаріусом Чернишовою О.А. було виявлено, що на його майно у 2007 році згідно постанови б/н від 29 серпня 2007 року ДВС у м. Фастів та Фастівському районі було накладено арешт. Позивач зазначає, що з метою зняття арешту з його майна він звернувся до відповідача, проте отримав лист в якому відповідач зазначив, що виконавче провадження по виконавчому листу Фастівського міськрайонного суду від 25 січня 2007 року № 2-206 відносно нього закінчено, а архіви зберігаються три роки. Оскільки, наявність обтяження на нерухоме майно позбавляє його конституційного права вільно розпоряджатися його власним майном, він змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд: зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, що належить [PERSON] , накладений постановою б/н від 29 серпня 2007 року, ДВС у м. Фастів та Фастівському районі, реєстраційний номер обтяження 5602955, тип обтяження - арешт нерухомого майна та виключити все майно, яке належить [PERSON] з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2021 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання. Позивач в судовому засідання позов підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію подав клопотання в якому просив суд розглянути справу без участі представника відділу та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, позивачу по справі на праві приватної власності належить квартина [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло від 25 жовтня 2001 року та Договором купівлі-продажу частки квартири від 28 жовтня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3500. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 281735157 від 28 жовтня 2021 року, на невизначене майно, все майно [PERSON] Постановою б/н від 29 серпня 2007 року ДВС у місті Фастів та Фастівському районі, накладено арешт нерухомого майна за реєстраційним номер обтяження 5602955. З листа Фастівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 19.28-28/52886-9 від 09 листопада 2021 року, вбачається, що згідно отриманих пошукових даних ВП - спецрозділ Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі з 25 травня 2007 року по 23 червня 2008 року перебував виконавчий лист Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2007 № 2-2006 про стягнення з [PERSON] на користь ДТГО «Південно-Західна Залізниця» коштів на загальну суму 670,00 грн.. У зв`язку із повним фактичним виконанням, державним виконавче у даному виконавчому провадженні було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з метою захисту порушеного права власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для обтяження майна суд не вбачає, а тому позов в частині зняття арешту та заборони відчуження з усього майна, що належить [PERSON] , який накладений постановою б/н від 29 серпня 2007 року, ДВС у м. Фастів та Фастівському районі, реєстраційний номер обтяження 5602955, тип обтяження - арешт нерухомого майна, підлягає до задоволення. Між тим, позовна вимога про виключення всього майна, яке належить позивачу - [PERSON] з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, задоволенню не підлягає оскільки є похідною від задоволення першої позовної вимоги.

Outcome: partial