Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки майна в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої частки даного домоволодіння являється [PERSON] . Вказує, що її частка домоволодіння складається з приміщень житлового будинку (без самочинних прибудов) загальною площею 71,5 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м., в тому числі: коридор з паливною (1-1) площею 6,7 кв.м., прихожа (1-2) площею 10,7 кв.м., житлова кімната (1-3) площею 17,7 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 15,2 кв.м., коридор (1-5) площею 5,2 кв.м., кухня (1-6) площею 13,4 кв.м., ванна кімната (1-7) площею 2,6 кв.м., господарські будівлі та споруди ганок «З», хлів «Г-1», погріб «г-1», хлів «Д-1», гараж «Ж-1», колодязь «З», огорожа «№2». Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована, перебуває у спільному користуванні сторін. Належні співвласникам частки домоволодіння є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, мають самостійні входи та комунікації, відокремлені стіною і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. А тому, просить виділити належну їй частку домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, щоб мати можливість вільно володіти та користуватися належною їй часткою житлового будинку, зокрема, зареєструвати місце проживання членів своєї сім`ї, оформити субсидію. Також просить визнати за нею право власності на дану нерухомість та припинити право спільної часткової власності. Сторони подали до суду заяви, якими підтримали позов за обставин на його обґрунтування, просили його задовольнити та розглянути справу без їхньої участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення права спільної часткової власності, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Старокостянтинівською державної нотаріальною конторою Хмельницької області 31 січня 2019 року за р. №1-171 на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 31 січня 2019 року за реєстраційний номером 1755088068242. [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 15 лютого 1987 року на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області за №235 від 27 листопада 1986 року на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 12 березня 1987 року. Згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений 27 липня 2021 року приватним підприємством «Проект БТІ» м. Старокостянтинова Хмельницької області, Ѕ частка домоволодіння [PERSON] складається: з Ѕ частки житлового будинку, визначеного на плані літерою А-1, прибудови «а1-1», прибудови «а2-1», ганок «1», ганок «3», господарські будівлі та споруди: хлів «Б-1», погріб «в-1», хлів «Г-1», погріб «г-1», хлів «Д-1», гараж «Ж-1», колодязь «З», огорожа «№1», огорожа «№2», ворота «№3». Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна за №179, виданого 27 липня 2021 року приватним підприємством «Проект БТІ» м.Старокостянтинова Хмельницької області згідно поверхового плану житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також наслідків візуального огляду встановлено, що за технічними показниками об`єкти є відокремленими, мають окремі входи, комунікації та можуть бути виділені в натурі в окремі будинки блокованого типу з господарськими будівлями та спорудами. Право власності на земельну ділянку не надано. У фактичному володінні та користуванні [PERSON] перебувають житловий будинок (без самочинних прибудов) загальною площею 71,5 кв.м, житловою площею 32,9 кв.м., в тому числі: коридор з паливною (1-1) площею 6,7 кв.м., прихожа (1-2) площею 10,7 кв.м., житлова кімната (1-3) площею 17,7 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 15,2 кв.м., коридор (1-5) площею 5,2 кв.м., кухня (1-6) площею 13,4 кв.м., ванна кімната (1-7) площею 2,6 кв.м., господарські будівлі та споруди ганок «3», хлів «Г-1», погріб «г-1», хлів «Д-1», гараж «Ж-1», колодязь «З», огорожа «№2». Сторони погодились із вищевказаним висновком експерта з інвентаризації нерухомого майна приватного підприємства «Проект БТІ», яким встановлено технічну можливість поділу в натурі житлового будинку на дві частини відповідно до часток кожного із співвласників, що належать їм на праві спільної часткової власності, які є ізольованими між собою, мають окремі самостійні виходи, окремо проведено комунікації та відповідають вимогам щодо ізольованих будинків. Клопотань про призначення експертизи для визначення варіантів поділу не заявляли. Згідно ст.356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. З положень ч.ч. 2, 3\~ст. 367 ЦК України\~вбачається, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. ч.1,3\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16). Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~статті 181 ЦК України\~та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08\~грудня 2010\~року №1117\~«Про ідентифікацію\~об`єктів нерухомого\~майна для\~реєстрації прав\~на них» (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проект них документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом №55 від 18 червня 2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Виходячи з положень статтей\~183,\~367 ЦК України\~та роз`яснень, викладених в пунктах 6, 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок»\~зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В пункті 8 Постанови №7 визначено, що різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Тому при відчуженні жилого будинку вони переходять до нового власника разом з будинком, якщо при укладенні договору про відчуження не було обумовлено їх знесення або перенос попереднім власником. Отже виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності та визнання права власності на домоволодіння слід задовольнити повністю, розподілити домоволодіння згідно запропонованого експертом варіанту поділу, який не порушуватиме прав сторін та враховує фактичне використання сторонами нерухомості. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.9\~ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Так як судова справа не пов`язана з протиправними діями відпоівдачки, судовий збір покладається на позивачку.

Outcome: approved