Jurisdiction: civil
Date: 2022-04-05 00:00:00

09 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області з вимогою про визнання права власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер її та [PERSON] батько, а також чоловік [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку із належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Так, за життя батько заповіт не залишив. На момент його смерті з ним постійно проживали та протягом шести місяців вступили в управління майном по 1/2 частини житлового будинку дружина [PERSON] та син [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, спадщину за нею прийняв тільки [PERSON] . Разом з цим, [INFO] в с. Т.Ремета її брат [PERSON] помер. За життя заповіт він не складав. Оскільки позивачка як спадкоємець другої черги прийняла спадщину за братом, звернувшись у встановлений законом строк із відповідною заявою до нотаріуса, однак останнім в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи викладене, просить визнати за нею у порядку спадкування за законом за [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Разом із цим, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області подала через канцелярію суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову. Також просить суд розглянути справу у її відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені такі фактичні обставини. [INFO] помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. І.Франківськ) 02 вересня 2021 року. Відповідно до виписки з погосподарської книги Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 601/02-07 від 03 серпня 2021 року [PERSON] , який помер [INFO] , був забудовником та головою дворогосподарства [ADDRESS] У вказаному будинку [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та проживав разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , та сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 659/02-07 від 24 вересня 2021 року. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до цих правовідносин норми ЦК УРСР. Так, відповідно ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Однак, відповідно до ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, так як були зареєстровані та фактично проживали в спадковому будинку, згідно з ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися, тому вважаються такими, що її прийняли в рівних частках (по 1/2). Однак, [INFO] померла мати [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. І.Франківськ) 02 вересня 2021 року. Згідно з довідкою Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 646/02-07 від 17 вересня 2021 року в будинку [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , був зареєстрований та проживав [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] як спадкоємець першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступив в управління спадковим майном, так як був зареєстрований та фактично проживав в спадковому будинку, згідно з ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовився, тому вважаються такими, що прийняв після смерті матері 1/2 частку житлового будинку. Проте, [INFO] брат [PERSON] - [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Т.Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 29 січня 2019 року. Згідно з довідкою Тур`є-Реметіської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 03-21/41 від 07 липня 2021 року на момент смерті [PERSON] по [ADDRESS] із спадкоємців першої черги разом з померлим ніхто не проживав. Враховуючи те, що спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] , тому відносини спадкування регулюються правилами ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 25 липня 2019 року [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за братом [PERSON] , що стверджується копією спадкової справи № 52/2019 стосовно майна [PERSON] , який помер [INFO] , протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з цим, відповідно до повідомлення завідувача Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 122/01-16 від 01 жовтня 2021 року позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини після смерті брата [PERSON] , оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] , відсутній. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 282894078 від 04 листопада 2021 року, відповідно до якої відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо зазначеного житлового будинку також відсутні. Крім цього, з інформаційної довідки Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 01-31/46 від 06 липня 2021 року вбачається, що у матеріалах інвентаризаційної справи, виготовленої РКП «Бюро технічної інвентаризації» Перечинської районної ради щодо житлового будинку [ADDRESS] , свідоцтво про право власності від 30 січня 1974 року, видане [PERSON] , відсутнє. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Разом із цим, суд звертає увагу, що в цих конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку за законом, але оформити своє право на спірний житловий будинок не має можливості, порушене право позивачки підлягає захисту, а позовні вимоги - задоволенню. Цей спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачкою права власності на житловий будинок не порушує права та законні інтереси інших осіб. З цих підстав,

Outcome: approved