Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 квітня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» (АТ Ощадбанк) та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 0631/13. Відповідачу було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 45 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21 квітня 2024 року сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Однак, у порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача перед АТ «Державний ощадний банк України» (АТ Ощадбанк), станом на 12.04.2021 року, виникла заборгованість у розмірі 36 809 грн. 02 коп. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» (АТ Ощадбанк) заборгованість за договором про споживчий кредит № 0631/13 станом на 12.04.2021 року у розмірі 36 809 грн. 02 коп., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 31 481,98 грн.; проценти за користування кредитом - 4 687,37 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 165,87 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 34,83 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 340,67 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 98,30 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 58, 62), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 01 березня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22 квітня 2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (АТ Ощадбанк) та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 0631/13. Відповідачу було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 45 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21 квітня 2024 року сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних (а. с. 8-12). На виконання умов договору відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] , та перераховано суму кредиту на БПК згідно КД № 0631/13 від 22.04.2019 року в сумі 45 000,00 грн. про що свідчить виписка по рахунку (а. с. 27-34). Однак, відповідач, в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим станом на 12.04.2021 року у розмірі 36 809 грн. 02 коп., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 31 481,98 грн.; проценти за користування кредитом - 4 687,37 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 165,87 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 34,83 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 340,67 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 98,30 грн., що піддержується розрахунком заборгованості (а.с. 23-26). В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ч. 1, 2 ст. 612 ЦУ України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В частині 1 статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 809 грн. 02 коп., яка складається із: заборгованості за основним боргом - 31 481,98 грн.; проценти за користування кредитом - 4 687,37 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 165,87 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 34,83 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 340,67 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 98,30 грн., що піддержується розрахунком заборгованості. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн.

Outcome: approved