Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-15 00:00:00

13.01.2021 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про визнання права власності за набувальною давністю до відповідачів [PERSON] , і Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області 14.01.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 09.03.2022 року. 09.03.2022 року справа не розглядалась в зв`язку з хворобою судді. Справа призначена до розгляду на 16.03.2022 року. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень с. 247 ЦПК України. Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 36/1000 частини приміщення будинку побуту « Дніпро », який розташований по [ADDRESS] які склаються: По підвальному приміщенню (площа 27.17 кв.м.): підсобне приміщення ХV площею - 5.33 кв.м; підсобне приміщення ХVІ площею -3.5 кв.м; підсобне приміщення ХVІІ площею - 1.0 кв.м; коридор ХVІІІ площею - 0.5 кв.м; санвузол ХІХ площею - 0.14 кв.м.; душ ХХ площею - 0.27сходи ХХІ площею 1.32 кв.м.; коридор ХХІІ площею - 3.18 кв.м.; склад ХХІІІ площею - 10.7 кв.м.; щитова ХХVІ площею - 1.08 кв.м.; підсобне приміщення ХХVІІІ площею - 0.15 кв.м. По першому поверху (площа 15.54 кв.м.) коридор площею 0.21 кв.м.; фойє 2 площею 8.22 кв.м.; кімната охорони 6 площею 0.39 к в.м..; сходова клітина 12 площею -6.2 кв.м По другому поверху (площа 49.51 кв.м.) коридор 31 площею - 5.79 кв.м.; коридор 33 площею - 5.9 кв.м.; кладова 34 площею - 1.3 кв.м.; кладова 35 площею- 0.8 кв.м.; кладова 36 площею - 0.5 кв.м.; кабінет 37 (основне приміщення) площею - 25.5 кв.м.; кладова 38 площею - 1.2 кв.м.; сходи 42 площею - 7.2 кв.м.; умивальник 47 площею - 0.81 кв.м.; вбиральня 48 площею - 0,51 кв.м. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: в [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ) знаходиться будинок побуту «Дніпро», який в свій час був переданий товариству покупців будинку побуту «Дніпро» на підставі рішення виконкому Верхньодніпровської міської ради № 277 від 23.06.1998 року. На підставі вищезазначеного рішення виконкому товариству покупців будинку побуту «Дніпро» було видане свідоцтво про право власності від 23 червня 1998 року. вказане свідоцтво було зареєстроване в КП «Конкурент» в реєстрову книгу 1 за реєстровим № 6 відповідно було зареєстроване право власності. Відповідно до Статуту товариства покупців будинку побуту «Дніпро» від 26.09.1996 року, який був зареєстрований відповідно до розпорядження № 432/3-р у Верхньодніпровському районному виконавчому комітеті ради народних депутатів, були визначені внески засновників товариства у відсотковому значенні, зокрема [PERSON] (2.31%), [PERSON] (1.19%) та [PERSON] (1.19%) 28 лютого 2000 року [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , були видані реєстраційні посвідчення на частки у спільному майні з визначенням цих часток: [PERSON] ,, 23/1000, [PERSON] , і [PERSON] ,, по 12/1000 кожній. Загальна частка складала 47/1000. Частка, яка належить [PERSON] ,. [PERSON] ,. і [PERSON] ,. становить 92.22 кв.м. в тому числі в приміщенні підвалу 27.17 кв.м. Його зацікавило придбання кабінету 37, який розташований на другому поверсі будинку побуту «Дніпро» (основне приміщення) площею 25.5 кв.м. З м етою придбання вищевказаної кімнати в 2005 році він звернувся до [PERSON] ,, з такою пропозицією. [PERSON] погодилась з його пропозицією та вони узгодили всі суттєві питання щодо укладення правочину: вартість, строки, витрати та інше. В процесі узгодження домовленостей [PERSON] повідомила його, що [PERSON] ,. померла [INFO] . Також вона повідомила, що [PERSON] ,. уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] у 2005 році написала розписки про отримання від нього грошових коштів за її частку та частку [PERSON] , а також видала йому довіреність на оформлення спадщини та розпорядження майном. Після смерті [PERSON] ,. спадщину окрім [PERSON] ,. прийняв чоловік померлої [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином оформити купівлю-продаж часток [PERSON] ,, та [PERSON] ,, немає можливості. Однак в 2011 році [PERSON] , також отримав грошові кошти за свою частку майна та видав на його ім`я довіреність Згідно інформаційної довідки № 1579 від 21 грудня 2020 року, виданої КП «Верхньодніпровське БТІ» після проведення інвентаризації будинку побуту «Дніпро», згідно якої конкретизовано площі користування приміщеннями між співвласниками та складено новий розрахунок ідеальних часток співвласників станом на 14 квітня 2010 року. на підставі розрахунку ідеальні частки співвласників по розрахунку та які вказані в реєстраційних посвідченнях не співпадають. Це є підставою того, що в приміщеннях, які належать в тому числі [PERSON] , [PERSON] , і [PERSON] ,. були будь-які самочинні дії. Частка померлої [PERSON] , з урахуванням конкретизації площі користування приміщення складає 18/1000, частка [PERSON] ,. також складає 18/1000. Співвідношення часток співвласників у загальній частковій власності відображена у інформаційній довідці Верхньодніпровського БТІ та технічному паспорті і це наступні основні, побутові та підсобні приміщення відповідно до технічного паспорту: По підвальному приміщенню (площа 27.17 кв.м.): 1. підсобне приміщення ХV площею - 5.33 кв.м; 2. підсобне приміщення ХVІ площею -3.5 кв.м; 3. підсобне приміщення ХVІІ площею - 1.0 кв.м; 4. коридор ХVІІІ площею - 0.5 кв.м; 5. санвузол ХІХ площею - 0.14 кв.м.; 6. душ ХХ площею - 0.27кв.м. 7. сходи ХХІ площею 1.32 кв.м.; 8. коридор ХХІІ площею - 3.18 кв.м.; 9. склад ХХІІІ площею - 10.7 кв.м.; 10. щитова ХХVІ площею - 1.08 кв.м.; 11. підсобне приміщення ХХVІІІ площею - 0.15 кв.м. По першому поверху (площа 15.54 кв.м.): 1. коридор площею 0.21 кв.м.; 2. фойє 2 площею 8.22 кв.м.; 3. кімната охорони 6 площею 0.39 к в.м..; 4.сходова клітина 12 площею -6.2 кв.м По другому поверху (площа 49.51 кв.м.): 1. коридор 31 площею - 5.79 кв.м.; 2. коридор 33 площею - 5.9 кв.м.; 3. кладова 34 площею - 1.3 кв.м.; 4. кладова 35 площею- 0.8 кв.м.; 5. кладова 36 площею - 0.5 кв.м.; 6. кабінет 37 (основне приміщення) площею - 25.5 кв.м.; 7. кладова 38 площею - 1.2 кв.м.; 8. сходи 42 площею - 7.2 кв.м.; 9. умивальник 47 площею - 0.81 кв.м.; 10. вбиральня 48 площею - 0.51 кв.м. Відповідно до рішення Верхньодніпровської міської ради № 127-10/ХХІV від 30 січня 2003 року «Про впорядкування номерів житлових будинків та адміністративних будівель» було змінено адресу будинку побуту «Дніпро з № 25 на № 23. Відповідно до рішення Верхньодніпровської міської ради №62-4/VІІ від 15 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць м. Верхньодніпровська « було змінено назву [ADDRESS] . Так як він добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном протягом десяти років, вважає, що він набув право власності на це майно за набувальною давність, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідачем, Верхньодніпровською міською радою, подана заява, згідно якої останній не заперечує проти задоволення позовних вимог. ВІДПОВІДАЧ [PERSON] , відзив на позовну заяву не надала. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини із права власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що в [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ) знаходиться будинок побуту «Дніпро», який в свій час був переданий товариству покупців будинку побуту «Дніпро» на підставі рішення виконкому Верхньодніпровської міської ради № 277 від 23.06.1998 року. На підставі вищезазначеного рішення виконкому товариству покупців будинку побуту «Дніпро» було видане свідоцтво про право власності від 23 червня 1998 року. вказане свідоцтво було зареєстроване в КП «Конкурент» в реєстрову книгу 1 за реєстровим № 6 відповідно було зареєстроване право власності. Відповідно до Статуту товариства покупців будинку побуту «Дніпро» від 26.09.1996 року, який був зареєстрований відповідно до розпорядження № 432/3-р у Верхньодніпровському районному виконавчому комітеті ради народних депутатів, були визначені внески засновників товариства у відсотковому значенні, зокрема [PERSON] (2.31%), [PERSON] (1.19%) та [PERSON] (1.19%) 28 лютого 2000 року [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , були видані реєстраційні посвідчення на частки у спільному майні з визначенням цих часток: [PERSON] ,, 23/1000, [PERSON] ,.і [PERSON] ,, по 12/1000 кожній. Загальна частка складала 47/1000, що підтверджується копіями посвідчень. Частка, яка належить [PERSON] ,. [PERSON] ,. і [PERSON] ,. становить 92.22 кв.м. в тому числі в приміщенні підвалу 27.17 кв.м. За доводами позивача його зацікавило придбання кабінету 37, який розташований на другому поверсі будинку побуту «Дніпро» (основне приміщення) площею 25.5 кв.м. З метою придбання вищевказаної кімнати в 2005 році позивач звернувся до [PERSON] ,, з такою пропозицією. [PERSON] погодилась з його пропозицією та вони узгодили всі суттєві питання щодо укладення правочину: вартість, строки, витрати та інше. В процесі узгодження домовленостей [PERSON] повідомила позивача , що [PERSON] ,. померла [INFO] . Також вона повідомила, що [PERSON] ,. уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] у 2005 році написала розписки про отримання від позивача грошових коштів за її частку та частку [PERSON] , а також видала йому довіреність на оформлення спадщини та розпорядження майном, що підтверджується копіями розписки та довіренсості. Після смерті [PERSON] ,. спадщину окрім [PERSON] ,. прийняв чоловік померлої [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином оформити купівлю-продаж часток [PERSON] ,, та [PERSON] ,, немає можливості. Однак в 2011 році [PERSON] , також отримав від позивача грошові кошти за свою частку майна та видав на ім`я позивача довіреність, що підтверджується копією розписки та довіреності. Згідно інформаційної довідки № 1579 від 21 грудня 2020 року, виданої КП «Верхньодніпровське БТІ» після проведення інвентаризації будинку побуту «Дніпро», згідно якої конкретизовано площі користування приміщеннями між співвласниками та складено новий розрахунок ідеальних часток співвласників станом на 14 квітня 2010 року. на підставі розрахунку ідеальні частки співвласників по розрахунку та які вказані в реєстраційних посвідченнях не співпадають. Частка померлої [PERSON] ,. з урахуванням конкретизації площі користування приміщення складає 18/1000, частка [PERSON] ,. також складає 18/1000. Співвідношення часток співвласників у загальній частковій власності відображена у інформаційній довідці Верхньодніпровського БТІ та технічному паспорті і це наступні основні, побутові та підсобні приміщення відповідно до технічного паспорту: По підвальному приміщенню (площа 27.17 кв.м.): 1. підсобне приміщення ХV площею - 5.33 кв.м; 2. підсобне приміщення ХVІ площею -3.5 кв.м; 3. підсобне приміщення ХVІІ площею - 1.0 кв.м; 4. коридор ХVІІІ площею - 0.5 кв.м; 5. санвузол ХІХ площею - 0.14 кв.м.; 6. душ ХХ площею - 0.27кв.м. 7. сходи ХХІ площею 1.32 кв.м.; 8. коридор ХХІІ площею - 3.18 кв.м.; 9. склад ХХІІІ площею - 10.7 кв.м.; 10. щитова ХХVІ площею - 1.08 кв.м.; 11. підсобне приміщення ХХVІІІ площею - 0.15 кв.м. По першому поверху (площа 15.54 кв.м.): 1. коридор площею 0.21 кв.м.; 2. фойє 2 площею 8.22 кв.м.; 3. кімната охорони 6 площею 0.39 к в.м..; 4.сходова клітина 12 площею -6.2 кв.м По другому поверху (площа 49.51 кв.м.): 1. коридор 31 площею - 5.79 кв.м.; 2. коридор 33 площею - 5.9 кв.м.; 3. кладова 34 площею - 1.3 кв.м.; 4. кладова 35 площею- 0.8 кв.м.; 5. кладова 36 площею - 0.5 кв.м.; 6. кабінет 37 (основне приміщення) площею - 25.5 кв.м.; 7. кладова 38 площею - 1.2 кв.м.; 8. сходи 42 площею - 7.2 кв.м.; 9. умивальник 47 площею - 0.81 кв.м.; 10. вбиральня 48 площею - 0.51 кв.м. Відповідно до рішення Верхньодніпровської міської ради № 127-10/ХХІV від 30 січня 2003 року «Про впорядкування номерів житлових будинків та адміністративних будівель» було змінено адресу будинку побуту «Дніпро з № 25 на № 23. Відповідно до рішення Верхньодніпровської міської ради №62-4/VІІ від 15 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць м. Верхньодніпровська « було змінено назву [ADDRESS] . Таким чином судом встановлено, що з 2005 року по теперішній час позивач добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується зазначеним вище нерухомим майном. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю, (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 4, 5 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови) Враховуючи, що позивач [PERSON] , набув право власності на заначене в позовній заяві нерухоме майно на законних підставах, більше 10 років відкрито, безперервно володіє та користується ним. Добросовісно заволодів наявним майном: оплатно придбавши його у попередніх власників. Володіє даним нерухомим майном відкрито, сплачує комунальні послуги та інші платежі, підтримує в належному стані. Володіння позивача зазначеним вище нерухомим майном відоме як посадовим особам, так і іншим співвласникам зазначеного майна. І будь-які особи не оспорюють володіння позивача даним майном. Володіння позивача зазначеним вище нерухомим майном є непреривним, так як позивач не покидав його протягом всього цього часу, відповідно наявні всі правові підстави для визнання за позивачем в судовому порядку права власності на зазначене в позовній заяві нерухоме майно за набувальною давністю. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору суд вважає за можливе покласти на позивача так як відсутня вина відповідача у виникненні даного спору.

Outcome: approved