Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 2011 року її донька - [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках із громадянином Румунії, відповідачем по справі - [PERSON] . За час спільного проживання в м.Аверса провінція м.Казерта Італія [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . По приїзду на Україну донька із сім`єю періодично проживала у неї , а періодами у чоловіка в Румунії, точна адреса їй не відома, онука в цей час проживала із нею. Вказує на те, що [INFO] її донька - [PERSON] - померла. З того часу, вона піклується про онучку, всіма можливими способами намагається замінити дівчинці батьків, займається її вихованням та розвитком. В той же час батько -відповідач по справі - [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку доньки, не відвідує її, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток та загалом не цікавиться нею, не спілкується та не бачиться. На підставі наведеного, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Крім того, вказує на те, що вона не працює, пенсіонерка, разом із онукою проживає у власному господарстві, будь яких інших доходів крім пенсії не має. Зазначає, що відповідач матеріально не допомагає, а тому, дитина повністю перебувають на її утриманні, а так як на її утримання потрібні чималі кошти, вона зобов`язана постійно дбати про неї, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат. Посилається на те, що відповідач є здоровим, а тому, може надавати належне утримання доньці. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача - [PERSON] , аліменти на утримання: [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки та стягнути із останнього аліменти на утримання дитини, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, представник сільської ради направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі, просять розглянути справу у відсутності представника сільської ради. А тому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважити дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ч.ч.1, 4 ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує «1. Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб». Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим згідно з п.2 статті 8, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з реєстру актів про народження, акт №65 частина ІІ серія В рік 2012. [INFO] у повіті Ясский , Ясси, Румунія померла - [PERSON] , [INFO] . Довідкою виданою виконавчим комітетом Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 69 від 02.02.2021 року підтверджено, що [PERSON] , 1950 року народження зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом зі своєю онукою - [PERSON] , [INFO] . Крім того, листом наданим Багринівською ЗОШ І-ІІІ ступенів підтверджено, що [PERSON] є ученицею 3 класу вказаного навчального закладу, позитивно характеризується за місцем навчання. [PERSON] напівсирота (немає мами), за три роки навчання батько [PERSON] жодного разу не з`являвся в школі та не цікавився навчанням дитини. Рішенням виконавчого комітету Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №78/2021 від 13.07.2021 року та висновком органу опіки та піклування вирішено визнати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки - [PERSON] , [INFO] . Таким чином суд вважає очевидним умисне ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Також, питання позбавлення відповідача батьківських прав ретельно вивчалось органом опіки та піклування Кам`янецької сільської ради, про що наданий відповідний висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] жителя [ADDRESS] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , оскільки він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним, та духовним життям дитини, не цікавиться її розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини та може їй зашкодити. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських прав. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення батьківських прав відносно непоанолітньої дочки [PERSON] , він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Обґрунтованими на думку суду є також вимоги позивача про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання його дитини. Так, відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. ч.3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно із ч.4 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан відповідача, розмір його доходів, стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача, а тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до повноліття дитини. На підставі викладеного та

Outcome: partial