Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що йому на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач [PERSON] , яка являється дочкою [PERSON] та його колишньої дружини [PERSON] , шлюб з якою розірвано в 2007 році. Відповідач не проживає у даній квартирі з 2007 року, не користується нею та участі в сплаті комунальних послуг не приймає. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 22 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Когут В.В. в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, позовні вимоги підтримують повністю та просять позов задоволити. Відповідач належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, тому, згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Білецькою Н.А., зареєстрованим за №1469, реєстраційним посвідченням від 07 березня 2002 року, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації під №29335 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №13444061 від 02 лютого 2007 року. В даному житловому приміщенні, крім інших осіб, зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою від 08 грудня 2021 року №552. Проте, з 2007 року [PERSON] не проживає за даною адресою, що підтверджується актами від 28 вересня 2021 року та від 01 грудня 2021 року. Відповідно до Акту перевірки паспортного режиму по [ADDRESS] від 28 вересня 2021 року, комісія в складі паспортистів ДП «Фаворит-1» [PERSON] , [PERSON] та майстра дільниці [PERSON] з однієї сторони і свідків - сусідів гр.. [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, склали акт про не проживання [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] . Зі слів сусідів встановлено, що [PERSON] більше десяти років не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до Акту перевірки паспортного режиму по [ADDRESS] від 01 грудня 2021 року, комісія в складі паспортистів ДП «Фаворит-1» [PERSON] , [PERSON] та майстра дільниці [PERSON] з однієї сторони і свідків - сусідів гр.. [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, склали акт про не проживання [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] . Зі слів сусідів встановлено, що [PERSON] більше десяти років не проживає за вищевказаною адресою. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідача у спірному житлі. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, останньою не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved