Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-31 00:00:00

У квітні місяці 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього понесені витрати у розмірі 40395,97 грн., а також покласти на нього судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 28 жовтня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю водія [PERSON] , який керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок цього транспортним засобам нанесені механічні пошкодження та заподіяні матеріальні збитки. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року по справі № 183/6860/16 водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до Висновку № 57/11/16 експертного дослідження автотоваразнавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу від 13.02.2017 року, складеного експертом Кориновським Євгеном Юрійовичем , до якого звернувся позивач для врегулювання ситуації за договором, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. [NUMBER] , становить 38913,41 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст. 22 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 36 771,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1526рв від 23 лютого 2017 року та виплату відшкодування в розмірі 3040,00, що підтверджується платіжним дорученням № 1852рв від 10 березня 2017 року, а також сплатило ФОП « Коріновський Є.Ю. » витрати за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого автомобіля в сумі 584,80 грн., тобто всього витрати склали 40395,97 грн. При цьому, Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність, в розмірі понесених фактичних витрат в порядку зворотної вимоги (регресу). Однак, відповідачем в добровільному порядку витрати відшкодовані не були, Моторне (транспортне) страхове бюро України змушене звернутись до суду. Ухвалою суду 04 червня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 жовтня 2016 року о 16 годині 00 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода на ґрунтовій дорозі 4,2 км «с. Видвиженець - м. Перещепино» Новомосковського району Дніпропетровської області, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д/н, [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 217030, д/н [NUMBER] , з причепом ПВА1 - д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у протилежному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року по справі № 183/6860/16 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до Висновку № 57/11/16 експертного дослідження автотоваразнавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу від 13.02.2017 року, складеного експертом Кориновським Євгеном Юрійовичем, до якого звернувся позивач для врегулювання ситуації за договором, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. [NUMBER] , становить 38913,41 грн. Так, після зібрання та перевірки матеріалів, Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило виплати страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 36771,17 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 23 лютого 2017 року № 1526рв та в розмірі 3040,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 10 березня 2017 року № 11852рв (а.с. 30). Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Поряд із цим,статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази,які одержані з порушенням порядку,встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2.ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом,не приховувати докази В свою чергу,відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин викладених в позові. Аналізуючи викладене,суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі, оскільки на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору цивільно-правової відповідальності,страхове відшкодування сплачено МТСБУ на користь потерпілої особи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача,оскільки законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, а саме в порядку регресу. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у виді сплаченої суми судового збору у розмірі 2102, грн. (а.с.1), а також витрати, пов`язані із залученням оцінювача у розмірі 584,80 грн.

Outcome: approved