Jurisdiction: civil
Date: 2022-02-22 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з зазначеним\~позовом.\~В обґрунтування\~вимог посилався на те, що 04.05.2021 року приватним нотаріусом\~Івано-Франківського\~міського \~нотаріального округу\~ Івано-Франківської\~ області\~ Личук\~Т.В. було вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 838) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«ІНВЕСТ ХАУС»\~ заборгованості за кредитним договором № R051.003.ТЕК.0062289 від 10.02.2016 року в розмірі 35\~864,92 грн. за період з 16.11.2019 року по 25.04.2020 року, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 8\~448,77 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8\~202,62 грн., заборгованість за штрафом та пенею у розмірі 18\~913,53 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 300 грн. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, а саме виконавчий напис був виданий поза межами встановленого строку для його видання та не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки (а.с. 35). Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином (а.с.32,33,34), причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надходили, відзив на позов не подавали. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 10.02.2016 року між ПАТ Банк\~«Траст» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R051.003.ТЕК.0062289, за умовами якого ПАТ Банк\~«Траст» надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а [PERSON] отримав кредитні кошти. 04.05.2021 року приватним нотаріусом\~Івано-Франківського\~міського \~нотаріального округу\~ Івано-Франківської\~ області\~ Личук\~Т.В. було вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 838) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«ІНВЕСТ ХАУС»\~ заборгованості за кредитним договором № R051.003.ТЕК.0062289 від 10.02.2016 року в розмірі 35\~864,92 грн. за період з 16.11.2019 року по 25.04.2020 року, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 8\~448,77 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8\~202,62 грн., заборгованість за штрафом та пенею у розмірі 18\~913,53 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 300 грн. (а.с.17). 24.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису №838 від 04.05.2021 року (а.с.18). В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються\~ЦК України,\~Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За приписами\~статті 18 ЦК України, \~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні за змістом положення містяться у пункті 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису містить й Порядок (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(далі - Перелік). Пунктом 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу необхідно надати: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення (прострочене зобов`язання боржника) та бути безспірним у розумінні вищеназваних нормативних актів. Аналіз положень вищеназваних нормативних актів свідчить про те, що підставою для вчинення виконавчого напису за кредитним договором є надання нотаріусу документів, які не тільки передбачені Переліком за назвою, але й містять відомості, які є необхідними умовам вчинення виконавчого напису за статтею 88 Закону та пунктом 3.1 глави 16 розділ 2 Порядку. Інакше нотаріус має право витребувати у стягувача інші документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису ( пункт 2.2 глави 16 розділ 2 Порядку). Боржник, в судовому порядку, може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (постанова Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі №6-887/цс17). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 (справа №466/6825/14ц). В даному випадку при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус\~Івано-Франківського\~міського \~нотаріального округу\~ Івано-Франківської\~ області\~ Личук\~Т.В. порушив вимоги Закону, оскільки кредитний договір не є документом, якій підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, також не є документом, якій підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки не відповідає вимогам Переліку. Відповідачем до суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростував доводи, викладені позивачем. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку\~про те,\~що вимоги\~ [PERSON] \~ про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved