Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-13 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Бутенко М.О. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 09.07.2019 року о 23 год. 00 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Фольцваген», державний номерний знак « [NUMBER] » у с. Дубівці Кіцманського району допустив зіткнення з транспортним засобом «Мercedes», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП водій транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак « [NUMBER] » отримав тілесні ушкодження. Вказує, що відповідно до вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області - справа № 718/2661/19 від 05.12.2019 року відповідача притягнуто до кримінальної відповідальності. Посилається на те, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Крім цього вказує, що потерпілий [PERSON] повідомив Позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV, зокрема Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Таким чином, з урахуванням чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода в сумі 12 181 грн. 89 коп. Вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Враховуючи вищевикладене, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 12 181 грн. 89 коп. та судовий збір в сумі 2270 гривень. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Бутенко М.О. не з`явилася, із позовної заяви вбачається, що вона просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення на електронну пошту. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.07.2019 приблизно о 23 годині 00 хвилин, водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , реєстрації Республіка Литва, рухався по автомобільній дорозі «Н-10» сполученням «Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці - Мамалига (на Кишинів)», поза межами населеного пункту с. Дубівці, в територіально-адміністративних межах Кіцманського району, Чернівецької області, зі сторони м. Чернівці, в напрямку м. Снятин, в темну пору доби, неосвітлюваною ділянкою дороги, із швидкістю - більше 90 км/год., що перевищує допустиму поза межами населеного пункту. Наближаючись до 218 км. + 200 м., вказаної автодороги, здійснюючи обгін транспортних засобів, що рухались попереду у попутному напрямку, водій [PERSON] , проявив самовпевненість в своїх діях, не врахував дорожньої обстановки, змінивши напрямок руху вправо, на смугу руху в напрямку м. Снятин, де, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автомобілем марки «Mercedes-Benz E200», номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку, під керуванням водія [PERSON] , в салоні якого, в якості пасажирів перебували [PERSON] , та малолітня [PERSON] , внаслідок чого, водій автомобіля марки «Mercedes-Benz E200», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , втративши керування, здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги вліво, де, на узбіччі, допустив наїзд на перешкоду - припаркований вантажний тягач марки «IVECO», номерний знак [NUMBER] , реєстрації Республіки Румунії, а водій автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , реєстрації Республіка Литва, [PERSON] , після контактування із автомобілем марки «Mercedes-Benz E200», номерний знак [NUMBER] , здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги вправо в кювет, де, в подальшому, допустив наїзд на перешкоду - дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водію автомобіля марки «Mercedes-Benz E200», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , 1977 року народження, у відповідності до висновку СМЕ № 793 мд від 28.08.2019, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден в ділянці лівої гомілки по внутрішній поверхні, в ділянці лівого колінного суглобу, у поперековій ділянці зліва; заднього вивиху головки лівої стегнової кістки з наявністю кісткових відламків; периферичного перелому крил обох лопаток; перелому ручки грудини; перелому 4-го ребра справа по лопатковій лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Також, пасажиру [PERSON] , 1979 року народження, у відповідності до висновку СМЕ № 792 мд від 21.08.2019, було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден в ділянці перенісся, в ділянці лівої молочної залози, синця в лівій орбітальній ділянці, субапоневротичної гематоми лобної та тім`яної ділянок, забійних ран в ділянці голови та верхньої повіки лівого ока, в ділянці лівого коліна, струсу головного мозку та закритого внутрішньосуглобового уламкового перелому дорзальних відділів лівої кульшової западини, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Крім того, малолітня [PERSON] , 2012 року народження, у відповідності до висновку СМЕ № 791 мд від 21.08.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя, закритого перелому правої ключиці зі зміщенням відламків та перелому І (першого ребра) справа з незначним зміщенням, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Дорожньо-транспортну пригоду водій [PERSON] , скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.1, 2.3 (а, б, д), 2.9 (б), 12.6 (ґ) встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія: -п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; - п. 2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; - п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; - 12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год. Таким чином [PERSON] порушив правила безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] , середньої тяжкості тілесні ушкодження, скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України. Рішенням Чернівецького апеляційного суду від 28.01.2020 року вирок скасовано в частині рішення цивільних позовів. Зі змісту повідомлення про ДТП «МТСБУ» вбачається, що 09.07.2019 року о 23:05 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої на автомобільній дорозі Н-10 сполучення «Стрий - Івано-Франківськ -Чернівці-Мамалига» с. Дубівці в межах Кіцманського району Чернівецької області водій т/з «Volkswagen Passat», н. з. « [NUMBER] » не впорався із керуванням і вчинив зіткнення з автомобілем «Мercedes-Benz E 200» під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль «Мercedes-Benz E 200» було повністю знищено, що підтверджується висновком експерта. (а. с. 12). Перевіркою чинності поліса станом на 31.12.2021 року встановлено, що поліс на транспортний засіб з номерним знаком « [NUMBER] » не знайдено. (а.с.14). Відповідно до довідки №1 від 14.05.2021 року, виданої МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих вбачається, що підтверджено суму для виплати потерпілому [PERSON] 12 181 гривень 89 коп.(а.с.30). Згідно наказу МТСБУ від 20.05.2021 року, та вимоги закону розмір виплати [PERSON] склав 12 181 гривень 89 коп.(а.с.30). Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону № 1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкоб, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим і об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час настання ДТП, а саме 09.07.2019 р., не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у ст. 27 ЗУ «Про страхування». Враховуючи вище наведене, суд вважає, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, відповідача [PERSON] , а тому позивач правомірно звернувся з зворотньою вимогою до відповідача про відшкодування йому сплаченої страхової суми в порядку регрессу. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору. На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 526, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved