Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-21 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заяви суду вказав, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку та з метою оформлення пенсії за віком, [PERSON] , звернулася у Володимирецький сектор обслуговування громадян управління ПФУ Рівненської області та надала необхідні документи, в тому числі, трудову книжку. Однак в трудовій книжці її прізвище зазначено з помилкою « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », та виправлення не застережені у встановленому порядку, що створює складнощі при використанні трудової книжки для підтвердження трудового стажу та реалізації права на пенсію. В даний час йому необхідно встановити належність вказаного документу, і зробити це інакше, ніж в судовому порядку, неможливо. У судове засідання представник заявниці адвокат Кругліцька В.М., не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області будучи належним чином повідомлений про та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомляли про розгляд справи у їх відсутності не клопотали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається зі от. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до паспорту серії [NUMBER] , виданого 05.08.2008 р. Володимирецьким РВ УМВС України у Рівненській області, свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 20.06.2006 року, свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 20.10.1988, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.05.2007 року прізвище заявниці зазначено [PERSON] « [PERSON] », яка народилася [INFO] . В трудовій книжці [NUMBER] , виданій на ім`я [PERSON] , в написанні прізвища є видимі сліди виправлення, які не застережені належним чином. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п.2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої спільним наказом Мінпраці України, Мін`юсту України та Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 року №58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Зробити застереження виправлень прізвища неможливо, оскільки підприємство яке видавало трудову книжку на даний час ліквідовано без правонаступництва. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту, що має юридичне значення породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для підтвердження трудового стажу. На підставі наведеного суд знаходить підстави для встановлення факту належності [PERSON] , трудової книжки про що просить заявниця, що підтверджує її трудовий стаж. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved