Jurisdiction: civil
Date: 2022-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 05.10.2016 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом №599. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 05.10.2016 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб (Свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області 05.10.2016, актовий запис №599). У шлюбі народились двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження [NUMBER] видане Ужгородським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 12.05.2020, актовий запис №503 та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER] видане Ужгородським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області березня 2017 р., актовий запис №281). Позивач зазначає, що з серпня 2021 р. з відповідачем проживає окремо, шлюбні відносини відсутні, особисте господарство ведуть окремо, міжособистих стосунків не підтримують. Подальше збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним та явно не можливим. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому що подружніх стосунків між нею та відповідачем вже не існує. Ухвалою від 16.02.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 5 жовтня 2016 року зареєстрували шлюб в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області від 5 жовтня 2016 року та зроблено відповідний актовий запис №599. За період шлюбу у сторін народились доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області від 07 березня 2017 року, актовий запис №281, яка згідно з довідкою, виданою ТзОВ «Управління житлом» від 14.12.2021 за №1716 зареєстрована за адресою [ADDRESS] , тобто за місцем зареєстрованого проживання матері та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Ужгородським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 12 травня 2020 року, актовий запис №503, які згідно з довідкою, виданою ТзОВ «Управління житлом» від 14.12.2021 за №1716 зареєстровані за адресою [ADDRESS] , тобто за місцем зареєстрованого проживання матері. Судом встановлено, що сімейне життя позивача та відповідача відсутнє. Упродовж тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. Враховуючи ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved